Problem maksimalne pokrivenosti
![]() | Овај чланак је започет или проширен кроз пројекат семинарских радова. Потребно је проверити превод, правопис и вики-синтаксу. Када завршите са провером, допишете да након |проверено=. |
Problem maksimalne pokrivenosti je dobro poznat problem u polju informatike, teorije kompleksnosti i operacionom istraživanju. Kod ovog problema kao ulaz nam je dato nekoliko skupova i broj k. Skupovi mogu imati neke zajedničke elemente. Treba odabrati najviše k tih skupova, tako da je maksimalan broj elemenata pokriven, tj unija odabranih skupova ima maksimalnu veličinu.
Formalna, (beztežinska verzija)problema maksimalne pokrivenost je:
Ulaz: Broj k i kolekcija skupova S = S1, S2, ..., Sm.
Izlaz: Pronađen je podskup od skupova, takav da i da je broj pokrivenih elemenata maksimalan.
Problem maksimalne pokrivenosti je NP-težak, i ne može biti aproksimiran sa pod standardnim pretpostavkama. Ovaj rezultat u suštini odgovara složenosti dobijenoj pomoću generičkog pohlepnog algoritma.[1]
Formulacija ILP(енгл. integer linear problem)
[уреди | уреди извор]Problem maksimalne pokrivenosti može biti formulisan kao sledeći linearni program sa celim brojevima:
. (maksimalna suma pokrivenih elemenata).
; (ne više od k skupova je odabrano).
; (ako je onda je bar jedan skup je označen).
; (ako je onda je pokriven)
(ako je onda je odabran za prekrivenost).
Pohlepni algoritam
[уреди | уреди извор]Pohlepni algoritam za maksimalnu pokrivenost bira skupove vodeći se jednim pravilom: u svakom koraku, biramo skup sa najviše nepokrivenih elemenata. Može se pokazati da ovaj algoritam dostiže složenost od [2]. Rezultati pokazuju da je pohlepni algoritam, najbolji mogući algoritam, polinomijalne vremenske složenosti za problem maksimalne pokrivenosti[3].
Verzija sa težinama
[уреди | уреди извор]U verziji sa težinama svaki element ima težinu . Zadatak je naći maksimalnu pokrivenost koja ima i maksimalnu težinu. Specijalan slučaj je slučaj kad su sve težine 1.
. (maksimalna suma sa težinama pokrivenih elemenata).
; (ne više od k skupova je odabrano).
; (ako je onda je bar jedan skup odabran).
; (ako je onda je pokriven)
(ako je onda odabran za prekrivenost).
Pohlepni algoritam u verziji sa težinama pri problemu maksimalne pokrivenosti u svakom koraku bira skup koj sadrži maksimalnu težinu nepokrivenih elemenata. Ovaj algoritam postiže složenost .[1].
Maksimalna pokrivenost sa ograničenjem
[уреди | уреди извор]U maksimalnoj pokrivenosti sa ograničenjem, svaki element ima težinu , ali i svaki skup ima cenu . Umesto koje označava ograničenje broja skupova u pokrivenosti budžet je dat. Ovaj budžet ograničava težinu prekrivenosti koja može biti odabrana.
. (maksimalna suma sa težinama pokrivenih elemenata).
; (cena odabranih skupova koja ne može preći ).
; (ako je onda je bar jedan skup obabran).
; (ako je onda je pokriven)
(ako je onda je odabran za pokrivenost).
Pohlepan algoritam nam neće više dostavljati rešenje sa garantovanom dobrom preformansom. U najgorem mogućem slučaju izvođenje ovog algoritma može biti daleko od optimalnog rešenja. Algoritam aproksimacije proširujemo na sledeći način: Prvo, posle pronalaska rešenja koristeći pohlepni algoritam, vraća se najbolje od rešenja pohlepnog algoritma i skup najveće težine. Ovo možemo nazvati modifikovani pohlepni algoritam. Drugo, počev od svih mogućih familija skupova sa veličinama od 1 do bar 3, povećati rešenja uz pomoć modifikovanog pohlepnog algoritma. Treće, vrati najbolji od svih povećanih rešenja. Ovaj algoritam dostiže složenost . Ovo je najbolji moguća složenost, osim ako ().[4]
Generalizovana maksimalna pokrivenost
[уреди | уреди извор]U uopštenoj verziji problema maksimalne pokrivenosti svaki skup ima cenu , a element ima drukčiju težinu i cenu koja zavisi od skupa koj je pokriva. Ako je pokriven skupom težina je i njena cena je . Budžet je dat za cenu celokupnog rešenja.
. (maksimalna suma sa težinama pokrivenih elemenata u skupovima u kojima su pokriveni).
; (cena odabranih skupova ne može da pređe ).
; (element moži biti pokriven samo jednim skupom).
; (ako je onda je bar jedan skup odabran).
; (ako je onda je pokriven skupom )
(ako je onda je odabran za prekrivenost).
Algoritam
[уреди | уреди извор]Algoritam koristi koncept ostatka cene/težine. Ostatak cene/težine je meren sa privremenim rešenjem i to je razlika cene/težine od cene/težine dobijene u privremenom rešenju.
Algoritam ima nekoliko koraka. Prvo, pronaći rešenje korišćenjem pohlepnog algoritma. U svakoj iteraciji pohlepnog algoritma privremeno rešenje je dodato skupu koji sadrži maksimum ostatak težina elemenata, podeljenog sa ostatkom cena ovih elemenata, zajedno sa ostatkom cene skupa. Drugo, porediti rešenja dobijena u prvom koraku tako da se dobije najbolje rešenje od njih koje koristi mali broj skupova. Treće, vrati najbolji od proverenih rešenja. Ovaj algoritam dostiže složenost od .[5]
Povezani problemi
[уреди | уреди извор]- Problem pokrivenosti skupa, pokrivanje svih elemenata sa što manje skupova.
Reference
[уреди | уреди извор]- ^ а б G. L. Nemhauser, L. A. Wolsey and M. L. Fisher. An analysis of approximations for maximizing submodular set functions I, Mathematical Programming 14 (1978), 265–294
- ^ Hochbaum, D. S. (1997), "Approximating covering and packing problems: Set cover, vertex cover, independent set, and related problems", in Approximation algorithms for NP-hard problems, PWS Publishing Company, Boston, 94-143.
- ^ Feige, U., "A threshold of ln n for approximating set cover", J. ACM 45, 634-652.
- ^ Khuller, S., Moss, A., and Naor, J. 1999. The budgeted maximum coverage problem. Inf. Process. Lett. 70, 1 (Apr. 1999), 39-45.
- ^ Cohen, R. and Katzir, L. 2008. The Generalized Maximum Coverage Problem. Inf. Process. Lett. 108, 1 (Sep. 2008), 15-22.
- Vazirani, Vijay V. (2001). Approximation Algorithms. Springer-Verlag. ISBN 3-540-65367-8.
- Uriel Feige, A Threshold of ln for Approximating Set Cover, Journal of the ACM (JACM). . 45 (4): 634 — 652,. Недостаје или је празан параметар
|title=
(помоћ)July 1998.