snore
![]() |
(English)
Etimologie
Din engleza medie snoren < proto-germanică *fnūsaną.
Înrudit cu germana medie de jos snorren.
Pronunție
Verb
Conjugarea verbului to snore | |
Infinitiv | to snore |
Prezent simplu pers. 3 sg. |
snores |
Trecut simplu | snored |
Participiu trecut | snored |
Participiu prezent | snoring |
- a sforăi
- I couldn't sleep because my roommate snored all night.
Sinonime
Cuvinte derivate
Locuțiuni
Vezi și
Substantiv
snore, pl. snores
- sforăit, sforăială, sforăitură, sforăire
- (fam.) persoană plictisitoare
- Beth is such a snore.
Sinonime
- 2: bore, snoozefest, snorefest