caille
![]() |
(français)
Etimologie
Din franceza medie, franceza veche quaille < latină medie quaccula, quaquila. De origine germanică.
Pronunție
- AFI: /kaj/
Substantiv
caille f., cailles pl.
Cuvinte compuse
Referințe
Etimologie
Derivat regresiv din cailler.
Verb
- forma de persoana a I-a singular la prezent indicativ pentru cailler.
- forma de persoana a III-a singular la prezent indicativ pentru cailler.
- forma de persoana a I-a singular la subjonctiv pentru cailler.
- forma de persoana a III-a singular la subjonctiv pentru cailler.
- forma de persoana a II-a singular la imperativ pentru cailler.