Henrik Dam
Referanseløs: Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. |
Henrik Dam | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 21. feb. 1895[1][2][3][4]![]() København | ||
Død | 17. april 1976 (81 år) København | ||
Beskjeftigelse | Biokjemiker, lege, pedagog, universitetslærer, kjemiker, fysiolog ![]() | ||
Utdannet ved | Danmarks Tekniske Universitet Karl-Franzens-Universität Graz | ||
Nasjonalitet | Dansk | ||
Gravlagt | Bispebjerg Kirkegård[5] | ||
Utmerkelser | Nobelprisen i fysiologi eller medisin (1943) | ||
Arbeidssted | Danmarks Tekniske Universitet Københavns Universitet | ||
Fagfelt | Biokjemi | ||
Kjent for | Vitamin K | ||
![]() |
Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1943 |
Carl Peter Henrik Dam (født 21. februar 1895 i København, død 17. april 1976 i København) var en dansk biokjemiker. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1943, sammen med amerikaneren Edward Adelbert Doisy for oppdagelsen av K-vitaminet.
Utdanning og tjeneste
[rediger | rediger kilde]Hans foreldre var apotekeren Emil og hans kone, læreren Emilie Dam. Henrik Dam tok eksamen i kjemi i 1920 på Den Polytekniske Læreanstalt og ble deretter vitenskapelig assistent på Højskolen for landbrug og veterinærmedicin. I 1923 fikk han en post som lærer i biokjemi ved Københavns Universitets fysiologiske laboratorium. Han studerte mikrokjemi på Universitetet i Graz under Fritz Pregl i 1925, men vendte tilbake til København, hvor han ble utnevnt til amanuensis ved Institutt for biokjemi i 1928 og professor II året etter. Mens han var der, brukte han en del tid utenlands og i 1934 kom hans doktoravhandling: Nogle Undersøgelser over Sterinernes Biologiske Betydning, og han hadde sin stilling ved Københavns Universitet til 1941.
Da tyskerne under 2. verdenskrig i 1940 okkuperte Danmark, var Dam på en forelesningsturne i Canada og USA, en tur som hadde blitt planlagt før krigen i samarbeid med American Scandinavian Foundation. Sommeren og høsten 1941 kunne han fortsette sitt forskningsarbeide i Woods Hole Marine Biological Laboratories. Fra 1942 var han knyttet til University of Rochester, New York, som forsker, og det var der han var da han ble tildelt Nobelprisen. Siden var han også gjesteforsker ved Rockefeller Institute for Medical Research.
Under hans fravær ble han i 1941 utnevnt til professor i biokjemi ved Den Polyteknisk Læreanstalt, det nåværende Danmarks Tekniske Universitet, hvor han selv hadde vært student. Dette læresetet ble i 1950 forandret til professorat i biokjemi og ernæring, og Dam forsket på vitamin K, vitamin E, fett, kolesterol og etter hvert også på ernæring i relasjon til gallesteinsdannelse. Han var leder for den biokjemiske avdelingen av det danske fettforskningsinstituttet fra 1956 til 1962. I alt gav han ut alene eller sammen med andre 315 artikler fra sin forskning.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Henrik-Dam, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 13778, oppført som Carl Peter Henrik Dam[Hentet fra Wikidata]
- ^ Find a Grave, besøkt 30. juni 2024[Hentet fra Wikidata]
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- Henrik Dam – nobelpristager og ernæringsforsker Arkivert 13. januar 2012 hos Wayback Machine. – Artikkel av Helge Kragh i bladet BioZoom.
- Carl Peter Henrik Dam – Biografi fra Steno Museets hjemmeside
- Henrik Dam – Biography – Engelskspråklig Nobel-bibliografi
- (en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1943 hos Nobelprize.org
- (en) Henrik Dam hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1943