Tabun
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye. |
Tabun | |||
![]() | |||
![]() | |||
IUPAC-név | Etil N,N-dimetilfoszforamidocianidát | ||
Más nevek | |||
Kémiai azonosítók | |||
---|---|---|---|
CAS-szám | 77-81-6 | ||
ChemSpider | 6254 | ||
| |||
| |||
InChIKey | PJVJTCIRVMBVIA-UHFFFAOYSA-N | ||
ChEMBL | 1097650 | ||
Kémiai és fizikai tulajdonságok | |||
Kémiai képlet | C5H11N2O2P | ||
Moláris tömeg | 162,13 g/mol | ||
Megjelenés | Színtelen vagy barna folyadék | ||
Sűrűség | 1,0887 g/cm³ (25 °C) 1,102 g/cm³ (20 °C) | ||
Olvadáspont | −50 °C | ||
Forráspont | 247,5 °C | ||
Oldhatóság (vízben) | 9,8 g/100 g (25 °C) 7,2 g/100 g (20 °C) | ||
Gőznyomás | 0,07 mmHg (9 Pa) | ||
Veszélyek | |||
Főbb veszélyek | Erősen mérgező (T ). Égése során hidrogén-cianid keletkezhet. | ||
NFPA 704 | |||
Lobbanáspont | 78 °C | ||
Ha másként nem jelöljük, az adatok az anyag standardállapotára (100 kPa) és 25 °C-os hőmérsékletre vonatkoznak. |
A tabun - vagy az USA-ban ismeretes másik elnevezéssel GA - egy G-ágens; az idegmérgek közé tartozó vegyület. Halmazállapota cseppfolyós, így bevetése permet formájában történhet.
Története
[szerkesztés]A tabun története 1936 decemberében kezdődött, amikor egy német vegyész – Gerhard Schrader – rovarirtószerekkel való kísérletezés közben előállította ezt az igen mérgező foszfátvegyületet. Nem volt célja halálos fegyver készítése, csupán az akkori német törvények értelmében felfedezését kötelessége volt bejelenteni, és ezt – törvénytisztelő állampolgár lévén – meg is tette. Egy hónappal később egyik asszisztense véletlenül kifröccsentett egy apró cseppet, így szerzett keserű tapasztalatot a saját maga által kifejlesztett szerről, bár a labor összes dolgozója túlélte a balesetet. Összetétel: etil-dimetil-amido-foszfor-cianid. Támadásra soha nem használták ezt a igen erős ideggázt, bár Németország a II. világháború folyamán sokat gyártott belőle, de végül nem vetették be. Az irak–iráni háborúban, azonban Irak bevetette a tabunt a kurd gerillák ellen. A halabdzsai mészárlásnál legalább több ezer kurd polgári személy halt meg így.
Hatása
[szerkesztés]A tabun ideggáz, tehát az idegpályákat támadja meg. A gerincoszlop üzenettovábbító képességét teljesen blokkolja, így az áldozat elveszti kontrollját a saját teste felett. A pupilla összehúzódik, az emésztés és a szívverés megáll, a be és kilégzés nem történik meg, így a szervezet sejtjei megfulladnak.
Fizikai jellemzői
[szerkesztés]Színtelen, szagtalan; már nagyon kis mennyiségben halálos; a bőrön át szívódik fel.
Származékai
[szerkesztés]A tabun kitűnő alapanyagnak bizonyult hasonlóan nagy hatású ideggázok kifejlesztésére, ilyen volt a szarin (1938), és a szomán (1944). A kísérletek tovább folytak, így az 50-es évek közepére a tabunnál 100-120-szor mérgezőbb vegyi fegyvereket is kifejlesztettek, ilyen a VX.
Források
[szerkesztés]Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Tabun (nerve agent) című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.