Soroca
Soroca | |||
![]() | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Járás | Soroca | ||
Alapítás éve | 1499 | ||
Polgármester | Lilia Pilipețchi | ||
Irányítószám | MD-3005 | ||
Körzethívószám | 230 | ||
Testvérvárosok | |||
Népesség | |||
Teljes népesség | 22 196 fő (2014)[1] | ||
Népsűrűség | 3156 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 45 m | ||
Terület | 11,88 km² | ||
Időzóna | EET (UTC 2) EEST (UTC 3) | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Soroca weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Soroca témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Soroca (ukránul Сороки, lengyelül Soroki) város Moldovában a Dnyeszter partján, a Sorocai járás központja. Becsült lakossága 2012-ben 37 500 volt.
Története
[szerkesztés]Soroca a moldovai-ukrán határként funkcionáló Dnyeszter jobb partján fekszik, vele szemben az ukrán oldalon Cekinivka település található. A várost genovai kereskedők alapították Olchionia vagy Alchona néven a Dnyeszter egyik gázlójánál a 12-13. században. A 15. század végén III. István moldvai fejedelem nagyszabású várépítésbe fogott, két erődöt építtetett a Duna, négyet, a Dnyeszter mentén, hármat pedig fejedelemsége északi határán. A program részeként 1499-ben Sorocában is gerendaerődítmény épült. 1543-1546 között IV. Péter kör alaprajzú, ötbástyás kővárrá építtette át az erődöt.
A 17. században a Szent Liga háborújában Sobieski János csapatai sikeresen védték az erődöt a törökökkel szemben. Fontos szerepet játszott 1711-ben is, I. Péter orosz cár pruti hadjáratában. A cár Sorocánál kelt át a Dnyeszteren és a várat tartalékai központjaként használta. Az 1735-39-es orosz-török háborúban az oroszok elfoglalták és kifosztották a várat. A jó állapotban megmaradt vár ma Soroca legfontosabb jelképe és idegenforgalmi célpontja.
Az 1812-es bukaresti béke értelmében Soroca Besszarábiával együtt az Orosz Birodalomhoz került. 1833-ban járási központ lett. 1860-ban a városban 5 250-en, 1897-ben 15 351-en éltek, több mint felük (8745) zsidó volt, 3206 moldován, 2235 pedig orosz.
A második világháborúban a németek 1941. július 15-én szállták meg Sorocát. A szovjet II. Ukrán Front 1944. március 17-én foglalta vissza a várost.
1975-re a város lakossága 29 500-ra nőtt. A Moldáv SZSZK járási központjában gépgyártó, fémfeldolgozó, építőanyag-gyártó, vaj-, konzerv-, bor- és sörkészítő üzemek, varroda, stb működött. Moldova 1991-es függetlenné válásakor a lakosság elérte a 42 700 főt
Sorocát Moldova cigány fővárosaként is emlegetik. A helyi cigányok már a szovjet időkben is jómódúaknak számítottak a moldován lakosokhoz képest és ma a városba vezető déli út mentén ott sorakoznak jellegzetes, kastély- és palotaszerű épületeik.
Lakosság
[szerkesztés]A 2004-es népszámlálás adatai alapján Soroca lakossága 28 362 fő volt.
Etnikum | Létszám | Arány (%) |
---|---|---|
moldován román |
21,643 273 |
76,31% 0,96% |
ukrán | 2,435 | 8,58% |
orosz | 2,190 | 7,72% |
cigány | 1,525 | 5,37% |
zsidó | 64 | 0,22% |
bolgár | 30 | 0,11% |
egyéb | 202 | |
Összesen | 28,362 | 100% |
A város szülöttei
[szerkesztés]- Kira Muratova (sz. 1934—2018) ukrán filmrendező
- Robert Steinberg (1922—2014) kanadai matematikus
Testvérvárosok
[szerkesztés]Galéria
[szerkesztés]Vár és városképek:
-
A sorocai vár felújítás előtt
-
Várudvar
-
A „hálaadó gyertya”
-
Városkép
-
Soroca madártávlatból
Soroca a cigánypalotákról is jellegzetes. A helyiek cigányfővárosnak is hívják: [2]
-
Cigánypalota
-
Cigánypalota
-
Cigánypalota
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ 2014 Moldovan census, 2017
- ↑ Andi, Debreceni: Képeken a cigányok gyönyörű városa: Soroca fényűző palotáiról vált híressé (magyar nyelven). www.femina.hu, 2014. december 7. (Hozzáférés: 2022. május 15.)
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a(z) Сороки (город) című orosz Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Források
[szerkesztés]- Сороки ВСЕ О БЕССАРАБИИ
- Справочник «Освобождение городов: Справочник по освобождению городов в период Великой Отечественной войны 1941—1945» / М. Л. Дударенко, Ю. Г. Перечнев, В. Т. Елисеев и др. М.: Воениздат, 1985. 598 с.
- Исаев А. В. От Дубно до Ростова. — М.: АСТ; Транзиткнига, 2004.
- Populaţia Primaria Orasului Soroca
- Soroca Archiválva 2015. június 6-i dátummal a Wayback Machine-ben Romania and Moldova Travel Guide