Prinz Eugen (vonat)
Prinz Eugen | ||||
![]() | ||||
Típus | Trans-Europ-Express (TEE) (1971–1978) InterCity (IC) (1978–1987) EuroCity (EC) (1987–1998) Intercity-Express (ICE) (1998–2004) | |||
Státusz | név nélküli járat lett | |||
Hely | Németország Ausztria | |||
Első járat | 1971. szeptember 26. | |||
Utolsó járat | 2004. december 12. | |||
Volt üzemeltető | Deutsche Bundesbahn / Deutsche Bahn (DB) ÖBB | |||
Vonal kezdete | Bremen Hbf / Hannover Hbf / Hamburg-Altona / Kiel Hbf | |||
Vonal vége | Wien Westbf | |||
Járatsűrűség | naponta | |||
Vonatszám | TEE 97 / TEE 96 | |||
Nyomtáv | 1435 mm | |||
Villamos vontatás | 15 kV AC, 16,7 Hz | |||
![]() | ||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Prinz Eugen témájú médiaállományokat. | ||||
Sablon • Wikidata • Segítség |
A Prinz Eugen egy nemzetközi vasúti járat volt, amelynek északi végállomása a németországi Bremen Hauptbahnhof / Hannover Hauptbahnhof / Hamburg-Altona / Kiel Hauptbahnhof volt, a keleti végállomása pedig az osztrák főváros, Bécs volt. Nevét Savoyai Jenőről (németül: Eugen von Savoyen), a Savoyai-dinasztia carignanói ágából származó főnemeséről kapta, aki a franciaországi Carignan hercege és német-római császári hadvezér is volt.
Története
[szerkesztés]Az évek során a Prinz Eugen északi végállomása, útvonala, vonatneme és kocsiösszeállítása jelentősen változott. Az útvonal azonban mindig magában foglalta a németországi Würzburg Hauptbahnhof és a bécsi Wien Westbahnhof közötti fővonalat Passau Hauptbahnhofot érintve, Németország és Ausztria határán keresztül.
A járat a Trans-Europ-Expressként (TEE) töltött ideje alatt eredetileg a Bréma - Würzburg - Nürnberg - Bécs volt az útvonala, de 1976-ban a Hannover - Köln - Frankfurt am Main - Würzburg - Nürnberg - Bécs váltotta fel. Ez volt az egyetlen TEE útvonal, amely valaha Bécset is érintette.[1] Az 1970-es években a három TEE járat működött Ausztriában, a másik kettő a Mediolanum és a Blauer Enzian[2] volt. Később a TEE Rheingold rövid életű, csak 1985 és 1986 nyarán közlekedő mellékága Salzburgig vezetett.
A Prinz Eugen járat TEE-ként végzett utolsó napja 1978. május 27. volt, a következő napon pedig két kocsiosztályú InterCity (IC) járat váltotta.[3] A járat, amely eredetileg ugyanazon az útvonalon közlekedett, Hannover és Frankfurt között csak első osztályú, Frankfurt és Bécs között első- és második osztályú kocsikat is továbbított.[3] 1980. június 1-jén az IC Prinz Eugen útvonalát Hamburg - Würzburg - Nürnberg - Bécs útvonalra módosították.[4] Ez csaknem megegyezett a vonat 1971-1976 közötti útvonalával, kivéve Hannovertől északra, ahol az útvonal vége Bréma helyett Hamburgba került.
Az 1973-as menetrend:
TEE 97 | Ország | Állomás | km | TEE 96 |
---|---|---|---|---|
12:07 | ![]() |
Bremen | 0 | 17:45 |
13:12 | ![]() |
Hannover | 122 | 16:49 |
![]() |
Göttingen | |||
15:03 | ![]() |
Bebra | 311 | 14:49 |
16:47 | ![]() |
Würzburg | 479 | 13:11 |
17:44 | ![]() |
Nürnberg | 12:13 | |
18:46 | ![]() |
Regensburg | 11:10 | |
19:55 | ![]() |
Passau | 10:06 | |
![]() |
Wels | |||
21:07 | ![]() |
Linz | 08:52 | |
23:00 | ![]() |
Wien West Bahnhof | 1079 | 07:00 |
1987. május 31-én a Prinz Eugen bekerült az akkor újonnan bevezetett EuroCity (EC) hálózatba.[5] Útvonala változatlan maradt 1991. június 2-ig, amikor ismét visszatért a Kölnön és Frankfurton át vezető útvonalra, amely a Hamburg - Bréma - Köln - Frankfurt - Würzburg - Nürnberg - Bécs útvonalon haladt.[6]
1998. május 24-én a Prinz Eugen Intercity-Express (ICE) járat lett, amely továbbra is összekötötte Hamburgot Béccsel, de ismét közvetlenebb útvonalra váltott, az új útvonala a Hamburg - Hannover - Würzburg - Nürnberg - Bécs lett.[7]
A Prinz Eugen 2004-ben megszűnt, mint nevet viselő járat.
Források
[szerkesztés]- ↑ Tennant, David D..szerk.: Eugene Fodor: Planning Your Trip: Rail Travel in Europe, Fodor's Europe 1975, Fodor's Guides. New York: David McKay Company, 99. o. (1975)
- ↑ Nock, O.S. (1978). "Trans-Europe Expresses", in World Atlas of Railways, pp. 86–87. New York: Mayflower Books (original publisher: Artists House, London, UK). ISBN 0-8317-9500-X.
- ↑ a b Thomas Cook International Timetable (August 1978 edition), p. 74. Peterborough, UK: Thomas Cook Publishing.
- ↑ Thomas Cook International Timetable (March 1–April 5, 1980 edition), pp. 107, 589.
- ↑ Thomas Cook Continental Timetable (May 1–30, 1987 edition), pp. 67, 472–473.
- ↑ Thomas Cook European Timetable (April 1991 edition), pp. 90, 516–519.
- ↑ "Summer services from May 24". Thomas Cook European Timetable (May 1–23, 1998 edition), pp. 3 and 531; also pp. 77, 538.
Irodalom
[szerkesztés]- Goette, Peter. TEE-Züge in Deutschland (német nyelven). Freiburg i.B.: EK-Verlag (2008). ISBN 978-3-88255-698-8
- TEE: la légende des Trans-Europ-Express. Auray: LR Presse (2007). ISBN 978-29-03651-45-9 (franciául)
- TEE: la leggenda dei Trans-Europ-Express. Salò: ETR – Editrice Trasporti su Rotaie (2008). ISBN 978-88-85068-31-5 (olaszul)
- TEE - Die Geschichte des Trans-Europ-Express. Düsseldorf: Alba Publikation (2009). ISBN 978-3-87094-199-4 (németül)