Guido Tonelli
Guido Tonelli | |
A CMS-kísérlet előtt a CERN-ben | |
Született | Guido Emilio Tonelli 1950. november 8. (73 éves) Casola in Lunigiana, Massa-Carrara megye, ![]() |
Állampolgársága | olasz |
Nemzetisége | olasz |
Foglalkozása | |
Iskolái | Pisai Egyetem |
Kitüntetései | Enrico Fermi-díj (2013) |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Guido Tonelli témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Guido Tonelli (Casola in Lunigiana, 1950. november 8. –) olasz részecskefizikus, aki részt vett a Higgs-bozon felfedezésében a Nagy Hadronütköztetőben.[1] A Pisai Egyetem általános fizika professzora és a CERN vendégtudósa.
Élete
[szerkesztés]Érettségi bizonyítványát 1969-ben a La Spezia-i Lorenzo Costa liceo classicoban[2] 60/60-as eredménnyel szerezte meg. Ezt követően 1975-ben fizikából szerzett diplomát a pisai egyetemen (110/110-es szavazattal), ahol 1992-ben professzor lett.
1976 óta a részecskefizika területén dolgozik, részt vesz a CERN kísérletekben NA1 , NA7 és ALEPH, valamint a CDF kísérletben a bataviai (Illinois) Fermilabban. Hozzájárulásai között szerepel a bájos mezonok[3] élettartamának első precíziós mérése, az alapvető kölcsönhatások standard modelljének precíziós tesztjei, a Higgs-bozon keresése, valamint a szuperszimmetria vagy a standard modellen túli új fizika különböző leírásai.
A '90-es évek eleje óta tevékenysége főként a Compact Muon Solenoid kísérletével foglalkozik, amelyet a genfi CERN-ben (Svájc) javasoltak a Large Hadron Collider (LHC) kísérlethez. A koncepciótervezés óta részt vesz a CMS-ben, hozzájárulva egy teljesen félvezető eszközökön alapuló központi nyomkövető eredeti ötletéhez.[4] Megválasztották a CMS szóvivőjének a 2010-2011 közötti időszakra.[5]
2011. december 13-án Fabiola Gianottival[6], az ATLAS szóvivőjével együtt a CERN-ben tartott speciális szemináriumon bemutatta az első bizonyítékot a Higgs-bozon jelenlétére a 125 GeV/c2 tömeg körül.[7] A 125 GeV jel ismét megjelenik a 2012 tavaszán gyűjtött új adatokban, és a 7 TeV 2011 adatokat a 8 TeV, 2012 adatokkal kombinálva a jel statisztikai szignifikanciája eléri az új felfedezés bejelentéséhez szükséges hagyományos 5 szigma küszöböt.[8] Ezért 2012. július 4-én az ATLAS és a CMS kísérletek hivatalosan bejelentették egy új, Higgs-szerű bozon megfigyelését az LHC-n.[9]
2013. március 14-én az ATLAS és a CMS által a La Thuile-i Moriond Konferencián[10] bemutatott új eredmények megerősítik, hogy minden megfigyelés összhangban van azzal a hipotézissel, hogy a megfigyelt részecske a Standard Model-beli Higgs-bozon.[11]
Ennek a felfedezésnek köszönhetően 2013. október 8-án a 2013. évi fizikai Nobel-díjat François Englert és Peter Higgs kapta azzal a motivációval, hogy „egy olyan mechanizmus elméleti felfedezéséért, amely hozzájárul a szubatomi részecskék tömege eredetének megértéséhez, és amelyet a közelmúltban a CERN nagy hadronütköztetőjében végzett ATLAS és CMS kísérletek megerősítettek a megjósolt alapvető részecske felfedezésével."[12]
Magánélete
[szerkesztés]Feleségével, Luciana Piddiuval két gyermekük született.[13][14]
Díjai
[szerkesztés]- 2012. október 24-én Giorgio Napolitano államelnök az Olasz Köztársasági Érdemrend Parancsnoki fozatát adományozta neki egy új, Higgs-szerű részecske felfedezéséhez való hozzájárulásáért az LHC-n.[15]
- 2012. december 11-én elnyerte a 2012. évi Fundamentális Fizikai Különdíjat[16] „az új Higgs-szerű részecske felfedezéséhez vezető törekvéséért az LHC-nél az ATLAS és a CMS együttműködése révén”.
- 2013. július 23-án elnyerte az Olasz Fizikai Társaság 2013-as Enrico Fermi-díját. A Társaság a díjat „Guido Tonellinek ítélte oda, aki a CMS kísérlettel felfedezett egy 125 GeV körüli tömegű és egy Higgs-bozonnak megfelelő tulajdonságú, elméletileg csaknem 50 éve megjósolt alapvető részecskét CMS-kísérletével, amelynek léte hatalmas mennyiségű betekintést biztosít a részecskefizika standard modelljébe.”[17][18]
- 2014-ben megkapta Pisa városának legmagasabb kitüntetéseit a „Galileo Galilei születésének 450. évfordulója alkalmából rendezett ünnepségeken” belül. 2014. március 11-én az Ezüst Torony kitüntetést[19], 2014. október 24-én pedig a köztársasági elnök, Giorgio Napolitano Becsületéremmel[20] tüntették ki. A motiváció szerint a díjat „Guido Tonellinek, a Higgs-bozon felfedezése főszereplőjének ítélték oda, ami után 2013-ban a fizikai Nobel-díjat François Englert és Peter Higgs kapta. Guido Tonelli, a CERN tudósa és a Pisai Egyetem professzora az utolsó példa a kiválóság hagyományára, amely Galileo Galileitől indult, majd Enrico Fermivel, Bruno Pontecorvóval[21] és Carlo Rubbiával folytatódott.”
Művei
[szerkesztés]- 2016, "La nascita imperfetta delle cose" (A dolgok tökéletlen születése), Rizzoli , ISBN 9788858687482
- 2017, "La nuova fisica delle particelle e i segreti dell'universo. Un dialogo tra filosofia, scienza e religione" (Az új részecskefizika és az univerzum titkai. Párbeszéd filozófia, tudomány és vallás között), Remo Bodeivel[22] együttműködve, Book Time kiadó, ISBN 9788862182867
- 2018, "Cercare mondi. Esplorazioni avventurose ai confini dell'universo" (Világok keresése. Kalandos felfedezések az univerzum peremén"), Rizzoli, ISBN 9788817098656
- 2020, "Genesi. Il grande racconto delle origini" (Genezis. A nagy eredettörténet), Feltrinelli , ISBN 9788858841037
- 2021, "Cultura e scienza" (Kultúra és tudomány), Marco Malvaldi[23] és Vito Mancuso[24] közreműködésével, Aras kiadó, ISBN 9791280074232
- 2022, "Quando si accesero le stelle. Un grande scienziato ti racconta la nascita dell'universo" (Amikor a csillagok kigyúltak. Egy nagyszerű tudós mesél az univerzum születéséről), Sergio Rossival, Feltrinelli, ISBN 9788807923777
- 2022, "Tempo. Il sogno di uccidere Chrònos" (Idő. Kronosz meggyilkolásának álma), Feltrinelli, ISBN 9788807896668
- 2023, "Materia. La magnifica illusione" (Anyag. A csodálatos illúzió), Feltrinelli, ISBN 9788807493515
Magyarul megjelent
[szerkesztés]- Genezis. A világegyetem születése hét napban elbeszélve (Genesi) – Corvina, Budapest, 2021 · ISBN 9789631367669 · Fordította: Balázs István
- Idő. Khronosz megölésének álma (Tempo) – Corvina, Budapest, 2023 · ISBN 9789631369137 · Fordította: Balázs István
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ DENNIS OVERBYE: Chasing the Higgs: How 2 Teams of Rivals Searched for Physics' Most Elusive Particle. The New York Times, 2013. március 4. (Hozzáférés: 2018. szeptember 21.)
- ↑ A liceo classico vagy ginnasio (szó szerint 'klasszikus líceum') a legrégebbi, állami középiskolai típus Olaszországban. Oktatási tanterve több mint öt évet ölel fel, amikor a tanulók általában 14-19 évesek.
- ↑ A D-mezonok a legkönnyebb bájos kvarkokat tartalmazó részecskék.
- ↑ Archived copy. [2005. december 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. november 3.)
- ↑ Archived copy. [2010. augusztus 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. november 3.)
- ↑ Fabiola Gianotti (1960. október 29. –) olasz kísérleti részecskefizikus, a svájci CERN (Európai Nukleáris Kutatási Szervezet) első női főigazgatója.
- ↑ CERN Press Release: ATLAS and CMS experiments present Higgs search status
- ↑ Az 5σ 99,99994% esélyt ad arra, hogy a CMS és az ATLAS detektorok által látott adatok nem csak véletlenszerű zajok – és 0,00006% az esélye annak, hogy téves mérés; Az 5σ a szükséges bizonyosság ahhoz, hogy valami hivatalosan tudományos „felfedezés” legyen. Az öt szigma azt jelenti, hogy kevesebb, mint 1 a 3 millióhoz az esélye annak, hogy csak szerencsés véletlenként figyelték volna meg a kapott eredményt .
- ↑ DENNIS OVERBYE: Physicists Find Particle That Could Be the Higgs Boson. The New York Times, 2012. július 4. (Hozzáférés: 2018. szeptember 21.)
- ↑ Rencontres de Moriond
- ↑ New results indicate that new particle is a Higgs boson. CERN. (Hozzáférés: 2018. szeptember 21.)
- ↑ Nobel Prizes 2013. [2017. április 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2017. június 13.)
- ↑ Guido Emilio Tonelli (olasz nyelven). (Hozzáférés: 2023. június 7.)
- ↑ 27esimaora – autore Corriere della Sera. (Hozzáférés: 2023. június 7.)
- ↑ Former CMS Spokesperson receives Italian knighthood. CMS Experiment, 2012. október 5. (Hozzáférés: 2018. szeptember 21.)
- ↑ Fundamental Physics Prize – News. Fundamental Physics Prize. [2013. január 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. december 11.)
- ↑ (2013. október 1.) „Enrico Fermi Prize honours LHC physicists”. CERN Courier 53 (8), 42. o.
- ↑ SIF Fermi Prize for decisive contribution to LHC discoveries. e-EPS, 2013. augusztus 21. (Hozzáférés: 2018. szeptember 21.)
- ↑ [ Pisa ] Torre d'argento al fisico Guido Tonelli, 'lectio magistralis' al Polo Fibonacci | gonews.it. [2014. november 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. november 3.)
- ↑ [ Pisa ] Ginsborg, Pascale, Albisani e Salibra i vincitori del premio letterario della città della Torre | gonews.it. [2014. november 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. november 3.)
- ↑ Bruno Pontecorvo (Бру́но Макси́мович Понтеко́рво; 1913. augusztus 22. – 1993. szeptember 24.) olasz és szovjet atomfizikus, Enrico Fermi korai asszisztense, számos tanulmány szerzője a részecskefizika, különösen a neutrínók témakörében. Meggyőződéses kommunista volt, 1950-ben disszidált a Szovjetunióba, ahol folytatta a müon bomlásával és a neutrínókkal kapcsolatos kutatásait.
- ↑ Remo Bodei (1938. augusztus 3. – 2019. november 7.) olasz filozófus.
- ↑ Marco Malvaldi (1974. január 27. –) olasz kémikus és regényíró.
- ↑ Vito Mancuso (1962. december 9. – Carate Brianza) olasz teológus.
További információk
[szerkesztés]Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Guido Tonelli című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.