Deáki
Deáki (Diakovce) | |
Deáki római katolikus templom | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Kerület | Nyitrai |
Járás | Vágsellyei |
Rang | község |
Első írásos említés | 1002 |
Polgármester | Jakócs Krisztína |
Irányítószám | 925 81 |
Körzethívószám | 00421 (0) 31 |
Forgalmi rendszám | SA |
Népesség | |
Teljes népesség | 2381 fő (2021. jan. 1.)[1] |
Népsűrűség | 84 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 115 m |
Terület | 26,28 km² |
Időzóna | CET, UTC 1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Deáki weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Deáki témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség | |
Adatok forrása: Szlovák Statisztikai Hivatal, http://obce.info |
Deáki (szlovákul Diakovce) község Szlovákiában, a Nyitrai kerület Vágsellyei járásában.
Fekvése
[szerkesztés]A mátyusföldi község a Kisalföldön, Galántától 12 km-re délkeletre, Vágsellyétől 2 km-re délnyugatra fekszik.
Története
[szerkesztés]1001-ben I. István bencéseket telepített ide, ettől kezdve a Pannonhalmi Bencés Főapátság birtoka volt. 1002-ben a Pannonhalmi Főapátság alapítólevelében a mai Deáki régi Wag nevén szintén az adományozott birtokok közt szerepel. 1090-ben Szent László király oklevelében is még Wag néven említik. 1138-ban II. Béla király oklevele Vágfölötti Salaföld néven említi. 1228 előtt épült kéttornyú román stílusú temploma.[2] Az itteni bencések használták a Pray-kódexként ismert 13. századi latin szertartáskönyvet, melyben a Halotti beszéd is olvasható. Legrégibb része az 1103-ban épített Szent István kápolna.
Egy 1296-ból fennmaradt okiratban a falu már a mai nevéhez hasonló Monasterium Deáki (Deákmonostor) alakban szerepel, mint a sellyei birtok része. 1317-ben Csák Máté a földesura, majd a gróf Cseszneky család szerezte meg. 1526-ban a mohácsi csatát követően az apátság nehéz anyagi helyzete miatt a birtokot zálogba adta Laki Bakith Pálnak. 1535-ben Thurzó Elek országbíró szerezte meg. 1557-ben 44 adózó portát számláltak a községben, 1588-ban 25, 1606-ban már csak 12 portája volt. 1612-ben a falu újra az apátság birtoka lett, és egy évvel később II. Mátyás király visszaadatta a korábban a reformátusok által elfoglalt templomot is a katolikusoknak. 1606-ban már iskoláját is említik. A török időkben a falut többször is feldúlták a portyázó hadak, a török fenyegetéstől csak 1685-ben szabadult meg végleg. Református iskolája a 18. században nyílott meg, ekkor épült a reformátusok imaháza is. 1831-ben a kolera szedett számos áldozatot a községben. Az 1849. június 20-21. között lezajlott peredi csata során a deáki templomnál voltak felállítva a császári csapatok ágyúi.
A trianoni békeszerződésig Pozsony vármegye Galántai járásához tartozott. 1938 és 1944 között újra magyar felségterület, ekkor Nyitra és Pozsony k.e.e. vármegye része. Az Országzászlót 1939 tavaszán avatták fel a falu főterén.[3]
Új kétemeletes iskoláját 1969 szeptemberében adták át.
Népessége
[szerkesztés]1880-ban 2484 lakosából 2260 magyar, 33 német, 32 szlovák, 51 egyéb anyanyelvű és 108 csecsemő, ebből 1619 római katolikus mellett 716 református, 131 zsidó és 18 evangélikus volt.
1910-ben 2949 lakosából 2932 magyar, 14 szlovák, 2 német és 1 más anyanyelvű volt. 2023 római katolikus mellett 728 református, 152 zsidó és 46 evangélikus lakta.
2001-ben 2187 lakosából 1564 magyar és 596 szlovák volt.
2011-ben 2204 lakosából 1447 magyar és 710 szlovák volt.
2021-ben 2381 lakosából 1232 ( 63) magyar, 1005 ( 32) szlovák, 19 ( 5) cigány, 17 ( 3) egyéb és 108 ismeretlen nemzetiségű volt.[4]
Nevezetességei
[szerkesztés]-
A református templom
-
A 2. világháború áldozatainak emlékműve 2012-ben
- Római katolikus temploma a 13. században épült. Elődjét, a mai templom legősibb részeként számontartott Szent István-kápolnát II. Paszkál pápa 1103-ban kiadott oklevele említi. A templomot 1872 és 1875 között neoromán stílusban bővítették. Az 1940-es évek kezdetén Serédi Jusztinián újíttatta fel, Kontuly Béla freskója is ekkor készült el.[5] A templom legújabbkori felújítási munkálatai 1993-ban a díszüveg-ablakok restaurálásával kezdődtek, majd 1996-ban a középkori templomrész tetőszerkezetének felújításával folytatódtak. A 19. századi templomrész tetőszerkezetét 1998-ban újították fel, illetve ekkor került sor az orgona javítására és a torony festésére is. A munkálatok 2001-ben vakolatcserével és a homlokzat festésével, valamint freskói restaurálásával fejeződtek be. Tóth Domonkos püspök 2001. november 10-én újraszentelte. Kolozsváry László kárpátaljai festőművész Halotti beszéd című festményét 2001 márciusában szentelték fel. A 170x300 cm méretű olajfestmény a Magyar Képzőművészek és Iparművészek Társaságának adománya.
- Az itteni bencések használták a Pray-kódexként ismert 13. századi latin szertartáskönyvet, melyben a Halotti beszéd is olvasható. A deáki templomról is található feljegyzés benne.
- Református temploma 1791-ben épült.
- Termálfürdő. Az 1950-es évekbeli kőolajkutatás folyamán Felsőszeli és Deáki községek határában termálvizet találtak, melynek hasznosítására az 1970-es években három medencével, étteremmel, szállodával és autóskempinggel ellátott termálfürdőt létesítettek. Az állami tulajdonú létesítmény 1991-ben a két község közös tulajdonába került. Azonban az egy évtizednyi közös üzemelést követően további fejlesztésének eltérő megítélése miatt a létesítményt kettéosztották, mely így területileg ⅔ részben Deáki, ⅓ részben Felsőszeli tulajdona lett.
- A katolikus iskola 1908-ban épült. Óvodáját 1978-ban társadalmi munkában építették.
Neves személyek
[szerkesztés]- Itt született 1884. április 23-án Serédi Jusztinián hercegprímás, esztergomi érsek.
- Itt született 1884. május 23-án Szabó Miklós klasszika-filológus.
- Itt született 1913. november 17-én Vájlok Sándor irodalomkritikus, közíró.[6]
- Itt született 1948. május 12-én Pákozdi Gertrúd újságíró.
- Itt hunyt el 1846-ban Bekeő Benedek Lajos Benedek-rendi szerzetes, pap.
- Itt szolgált Nagy Lajos tanító.
- Itt szolgált Fehér Damáz (1913-1998) komáromi bencés gimnáziumi tanár, pap.
- Innen származott Deáki Filep József református lelkész, erdélyi püspök apja.
- A templom freskóit Jeges Ernő alkotta 1942-ben.
Kultúra
[szerkesztés]- A felvidéki magyar iskolák igazgatói és a községi közkönyvtárak vezetői számára a katolikus templomban rendezték meg 2001 novemberében az Ezeréves Magyarország című kiadvány bemutatóját.[7]
- Deákin gyűjtötték a garabonciás diák bosszúja című mondát.[8]
Szervezetek
[szerkesztés]- Termál Sportszervezet
Testvértelepülései
[szerkesztés]Karád (Magyarország)
Kakasd (Magyarország)
Irodalom
[szerkesztés]- Szőnyi O. (É.n.): Régi magyar templomok. Alte Ungarische Kirchen. Anciennes églises Hongroises. Hungarian Churches of Yore. A Műemlékek Országos Bizottsága. Mirályi Magyar Egyetemi Nyomda, Budapest
- Ipolyi Arnold 1860: A deákmonostori XIII. századi román basilika. Pest
- Henszlmann, I. (1876): Magyarország ó-keresztyén, román és átmeneti stylü mű-emlékeinek rövid ismertetése, (Old-Christian, Romanesque and Transitional Style Architecture in Hungary). Királyi Magyar Egyetemi Nyomda, Budapest
- Erdélyi László (szerk.) - Molnár Szulpic 1906: A pannonhalmi főapátság története 4. Nagy háborúk kora, a magyar Szent-Benedek-Rend föloszlása és föléledése 1535-1708 - A pannonhalmi Szent-Benedek-Rend története 4. Budapest.
- Gerevich T. (1938): Magyarország román kori emlékei. (Die romanische Denkmäler Ungarns.) Egyetemi nyomda. Budapest
- Valér A. Zavarský 1943: Slovenské kostoly románske. 34.
- E. Lorad 1957: Umelecko- historické pamätné kostoly na Slovensku. Trnava
- Ľudmila Kraskovská 1962: Nálezy viedenských fenigov na Slovensku. Num. sborník 7, 143.
- Móser Zoltán 1982: Moderato cantabile. Tiszatáj 36/12
- Molnár Imre: Deáki; szerk. Botlik József; Száz Magyar Falu Könyvesháza Kht., Bp., 2002 (Száz magyar falu könyvesháza)
- Czibor József: Viharok szárnyán. A deáki református keresztyén egyházközség története; szerk. Koncsol László; Kalligram, Pozsony, 2006 (Csallóközi kiskönyvtár)
- Monument revue 2/2019
- Keresztes Csaba 2020: A deáki római katolikus plébánia iratanyaga. A Pannonhalmi Főapátság Gyűjteményeinek Értesítője 8.
- Bukovszky László: Fejezetek Deáki múltjából (1848–1945)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ The 2021 Population and Housing Census. Szlovák Statisztikai Hivatal
- ↑ Móser Zoltán is szó szerint idézi ismeretlen forrásból, de sem az évszázad, sem a nyitrai püspök neve pontos (1982: Moderato cantabile. Tiszatáj 36/12, 62)
- ↑ Országzászló avatása Deákiban (Magyar Világhíradó, 1939 április)
- ↑ ma7.sk
- ↑ A deáki templom újrafelszentelése (Magyar Világhíradó, 1941 október)
- ↑ A Szlovákiai Magyar Írók Társaságának weblapja
- ↑ Új Szó 2001. november 21-i lapszáma.
- ↑ Kósa László 1979: Rozmaringkoszorú - Szlovákiai magyar tájak népköltészete. Bratislava, 381 No. 21; Irodalmi Szemle 1975, 42.
További információk
[szerkesztés]- Örökségtár
- Nem hivatalos honlap
- Községinfó
- Deáki Szlovákia térképén
- A deáki termálfürdő honlapja
- Travelatlas.sk
- Testvérfalu, Karád honlapja
- Mikulás Baso–Ján Stibrányi: Deáki. Szűz Mária templom; ford. Jakab István; Komáromi Ny., Komárno, 1995 (Honismereti kiskönyvtár)
- Merva Arnold: Deáki. Nevezetességek; KT, Komárno, 1999 (Honismereti kiskönyvtár)
- Ipolyi Arnold: A deákmonostori XIII. századi román bazilika. Hely- és műtörténeti monográfia Deákiról; idegen szövegford. Koncsol László; Madách-Posonium, Pozsony, 2004