ylhäisyys
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]ylhäisyys (40)
- ylhäisessä asemassa oleva henkilö
- Hänen ylhäisyytensä prinssi Charles.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈylhæi̯syːs/
- tavutus: yl‧häi‧syys
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | ylhäisyys | ylhäisyydet |
genetiivi | ylhäisyyden | ylhäisyyksien |
partitiivi | ylhäisyyttä | ylhäisyyksiä |
akkusatiivi | ylhäisyys; ylhäisyyden |
ylhäisyydet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | ylhäisyydessä | ylhäisyyksissä |
elatiivi | ylhäisyydestä | ylhäisyyksistä |
illatiivi | ylhäisyyteen | ylhäisyyksiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | ylhäisyydellä | ylhäisyyksillä |
ablatiivi | ylhäisyydeltä | ylhäisyyksiltä |
allatiivi | ylhäisyydelle | ylhäisyyksille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | ylhäisyytenä | ylhäisyyksinä |
translatiivi | ylhäisyydeksi | ylhäisyyksiksi |
abessiivi | ylhäisyydettä | ylhäisyyksittä |
instruktiivi | – | ylhäisyyksin |
komitatiivi | – | ylhäisyyksine- omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | ylhäisyyde- | |
vahva vartalo | ylhäisyyte- | |
konsonantti- vartalo |
ylhäisyyt- |
Etymologia
[muokkaa]Käännökset
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- ylhäisyys Kielitoimiston sanakirjassa