tooga
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]tooga (10)
- antiikin Rooman ylimysten ja virkamiesten vaate, joka koostui noin kuusi metriä pitkästä kankaasta vartalon ympärille kiedottuna
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈt̪oːɡɑ/
- tavutus: too‧ga
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | tooga | toogat |
genetiivi | toogan | toogien (toogain) |
partitiivi | toogaa | toogia |
akkusatiivi | tooga; toogan |
toogat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | toogassa | toogissa |
elatiivi | toogasta | toogista |
illatiivi | toogaan | toogiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | toogalla | toogilla |
ablatiivi | toogalta | toogilta |
allatiivi | toogalle | toogille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | toogana | toogina |
translatiivi | toogaksi | toogiksi |
abessiivi | toogatta | toogitta |
instruktiivi | – | toogin |
komitatiivi | – | toogine- omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | tooga- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- tooga Kielitoimiston sanakirjassa