suututtaminen
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]suututtaminen (38)
- teonnimi verbistä suututtaa
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | suututtaminen | suututtamiset |
genetiivi | suututtamisen | suututtamisten suututtamisien |
partitiivi | suututtamista | suututtamisia |
akkusatiivi | suututtaminen; suututtamisen |
suututtamiset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | suututtamisessa | suututtamisissa |
elatiivi | suututtamisesta | suututtamisista |
illatiivi | suututtamiseen | suututtamisiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | suututtamisella | suututtamisilla |
ablatiivi | suututtamiselta | suututtamisilta |
allatiivi | suututtamiselle | suututtamisille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | suututtamisena (suututtamisna) |
suututtamisina |
translatiivi | suututtamiseksi | suututtamisiksi |
abessiivi | suututtamisetta | suututtamisitta |
instruktiivi | – | suututtamisin |
komitatiivi | – | suututtamisine- omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | suututtamise- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
suututtamis- |