isomeeri
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]isomeeri (5)
- (kemia) yhdiste, joka on jonkin toisen yhdisteen kanssa isomeerinen
- (fysiikka) atomiydin, jolla on toisen ytimen kanssa sama massa- ja atomiluku, mutta erilaiset radioaktiiviset ominaisuudet
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | isomeeri | isomeerit |
genetiivi | isomeerin | isomeerien, (isomeerein) |
partitiivi | isomeeria, isomeeriä | isomeereja, isomeerejä |
akkusatiivi | isomeeri; isomeerin | isomeerit |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | isomeerissa, isomeerissä | isomeereissa, isomeereissä |
elatiivi | isomeerista, isomeeristä | isomeereista, isomeereistä |
illatiivi | isomeeriin | isomeereihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | isomeerilla, isomeerillä | isomeereilla, isomeereillä |
ablatiivi | isomeerilta, isomeeriltä | isomeereilta, isomeereiltä |
allatiivi | isomeerille | isomeereille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | isomeerina, isomeerinä | isomeereina, isomeereinä |
translatiivi | isomeeriksi | isomeereiksi |
abessiivi | isomeeritta, isomeerittä | isomeereitta, isomeereittä |
instruktiivi | – | isomeerein |
komitatiivi | – | isomeereine- omistusliite |
Etymologia
[muokkaa]Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Alakäsitteet
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- isomeeri Kielitoimiston sanakirjassa