gini
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]gini (5)
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈgini/, [ˈgini]
- tavutus: gi‧ni
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | gini | ginit |
genetiivi | ginin | ginien (ginein) |
partitiivi | giniä | ginejä |
akkusatiivi | gini; ginin |
ginit |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | ginissä | gineissä |
elatiivi | ginistä | gineistä |
illatiivi | giniin | gineihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | ginillä | gineillä |
ablatiivi | giniltä | gineiltä |
allatiivi | ginille | gineille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | gininä | gineinä |
translatiivi | giniksi | gineiksi |
abessiivi | ginittä | gineittä |
instruktiivi | – | ginein |
komitatiivi | – | gineine- omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | gini- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]englantilainen laina[1]
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- gini Kielitoimiston sanakirjassa
Viro
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]gini
- (historia) guinea, vanha Britannian rahayksikkö
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Paavo Pulkkinen: Englantilaislainojen osuus suomenkielisessä kaunokirjallisuudessa. Virittäjä, 1981, nro 4, s. 314. Artikkelin verkkoversio.