fonologia
![]() |
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- (kielitiede) äänneoppi, kielitieteen haara, joka tutkii foneemeja
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈfonoˌlogiɑ/
- tavutus: fo‧no‧lo‧gi‧a
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | fonologia | fonologiat |
genetiivi | fonologian | fonologioiden fonologioitten (fonologiain) |
partitiivi | fonologiaa | fonologioita |
akkusatiivi | fonologia; fonologian |
fonologiat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | fonologiassa | fonologioissa |
elatiivi | fonologiasta | fonologioista |
illatiivi | fonologiaan | fonologioihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | fonologialla | fonologioilla |
ablatiivi | fonologialta | fonologioilta |
allatiivi | fonologialle | fonologioille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | fonologiana | fonologioina |
translatiivi | fonologiaksi | fonologioiksi |
abessiivi | fonologiatta | fonologioitta |
instruktiivi | – | fonologioin |
komitatiivi | – | fonologioine- omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | fonologia- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. äänneoppi, kielitieteen haara, joka tutkii foneemeja
|
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- fonologia Kielitoimiston sanakirjassa
- fonologia Tieteen termipankissa
- fonologia Suomen etymologisessa sanakirjassa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 12