Gelindo Bordin
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Gelindo Bordin | |||
Maa: ![]() | |||
Miesten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() |
Soul 1988 | maraton | |
MM-kilpailut | |||
![]() |
Rooma 1987 | maraton | |
EM-kilpailut | |||
![]() |
Stuttgart 1986 | maraton | |
![]() |
Split 1990 | maraton |
Gelindo Bordin (s. 2. huhtikuuta 1959 Longare) on italialainen kestävyysjuoksija.[1]
Bordin voitti maratonilla kultaa sekä Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986, Soulin olympialaisissa 1988 että Splitin EM-kilpailuissa 1990.[1][2] Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän oli pronssilla ja Tokion MM-kilpailuissa 1991 kahdeksas.[3] Soulin olympiamaratonilla Bordin pysytteli kärjen mukana, 25 kilometrin kohdalla joukko alkoi vähitellen harventua ja viisi kilometriä ennen maalia kärkiporukassa oli vain kolme juoksijaa. Bordin meni omia menojaan, kun maaliin oli matkaa kilometrin verran.
Vuonna 1992 Barcelonan olympialaisten maratonilla Bordin joutui keskeyttämään loukattuaan itseään hypätessään kaatuneen juoksijan yli. Pian Barcelonan jälkeen hän lopetti uransa.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b Gelindo Bordin Olympedia. (englanniksi)
- ↑ Butler, Mark (toim.): IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005, s. 258, 305. IAAF, 2005. (englanniksi)
- ↑ Butler, Mark (toim.): IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005, s. 86. IAAF, 2005. (englanniksi)
1896: Spyrídon Loúis | 1900: Michel Théato | 1904: Thomas Hicks | 1908: Johnny Hayes | 1912: Kenneth McArthur | 1920: Hannes Kolehmainen | 1924: Albin Stenroos | 1928: Boughéra el-Ouafi | 1932: Juan Carlos Zabala | 1936: Sohn Kee-chung | 1948: Delfo Cabrera | 1952: Emil Zátopek | 1956: Alain Mimoun | 1960: Abebe Bikila | 1964: Abebe Bikila | 1968: Mamo Wolde | 1972: Frank Shorter | 1976: Waldemar Cierpinski | 1980: Waldemar Cierpinski | 1984: Carlos Lopes | 1988: Gelindo Bordin | 1992: Hwang Young-cho | 1996: Josia Thugwane | 2000: Gezahegne Abera | 2004: Stefano Baldini | 2008: Samuel Wanjiru | 2012: Stephen Kiprotich | 2016: Eliud Kipchoge | 2020: Eliud Kipchoge | 2024: Tamirat Tola |
|