elatus
Apariencia
ēlātus | |
clásico (AFI) | [eːˈlaː.tʊs] |
rima | e.la.tus |
Forma verbal
[editar]1.ª y 2.ª declinación (-us, -a, -um)
| ||||||
Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|
Masculino | Femenino | Neutro | Masculino | Femenino | Neutro | |
Nominativo | ēlātus | ēlāta | ēlātum | ēlātī | ēlātae | ēlāta |
Vocativo | ēlāte | ēlāta | ēlātum | ēlātī | ēlātae | ēlāta |
Acusativo | ēlātum | ēlātam | ēlātum | ēlātōs | ēlātās | ēlāta |
Genitivo | ēlātī | ēlātae | ēlātī | ēlātōrum | ēlātārum | ēlātōrum |
Dativo | ēlātō | ēlātae | ēlātō | ēlātīs | ēlātīs | ēlātīs |
Ablativo | ēlātō | ēlātā | ēlātō | ēlātīs | ēlātīs | ēlātīs |
- 1
- Participio perfecto pasivo de efferō.