tökéletlen
Jump to navigation
Jump to search
Hungarian
[edit]Etymology
[edit]From obsolete tökél (“to complete”) -etlen.[1]
Pronunciation
[edit]Adjective
[edit]tökéletlen (comparative tökéletlenebb, superlative legtökéletlenebb)
- imperfect (not perfect)
Declension
[edit]Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | tökéletlen | tökéletlenek |
accusative | tökéletlent | tökéletleneket |
dative | tökéletlennek | tökéletleneknek |
instrumental | tökéletlennel | tökéletlenekkel |
causal-final | tökéletlenért | tökéletlenekért |
translative | tökéletlenné | tökéletlenekké |
terminative | tökéletlenig | tökéletlenekig |
essive-formal | tökéletlenként | tökéletlenekként |
essive-modal | tökéletlenül | — |
inessive | tökéletlenben | tökéletlenekben |
superessive | tökéletlenen | tökéletleneken |
adessive | tökéletlennél | tökéletleneknél |
illative | tökéletlenbe | tökéletlenekbe |
sublative | tökéletlenre | tökéletlenekre |
allative | tökéletlenhez | tökéletlenekhez |
elative | tökéletlenből | tökéletlenekből |
delative | tökéletlenről | tökéletlenekről |
ablative | tökéletlentől | tökéletlenektől |
non-attributive possessive - singular |
tökéletlené | tökéletleneké |
non-attributive possessive - plural |
tökéletlenéi | tökéletlenekéi |
Derived terms
[edit]References
[edit]- ^ tökéletlen in Zaicz, Gábor (ed.). Etimológiai szótár: Magyar szavak és toldalékok eredete (‘Dictionary of Etymology: The origin of Hungarian words and affixes’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2006, →ISBN. (See also its 2nd edition.)
Further reading
[edit]- tökéletlen in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (“The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language”, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN