zájmeno
zájmeno (Tschechisch)
[Bearbeiten]Substantiv, n
[Bearbeiten]Singular | Plural | |
---|---|---|
Nominativ | zájmeno | zájmena |
Genitiv | zájmena | zájmen |
Dativ | zájmenu | zájmenům |
Akkusativ | zájmeno | zájmena |
Vokativ | zájmeno | zájmena |
Lokativ | zájmeně zájmenu |
zájmenech |
Instrumental | zájmenem | zájmeny |
Worttrennung:
- zá·jme·no
Aussprache:
- IPA: [ˈzaːjmɛnɔ]
- Hörbeispiele: —
Bedeutungen:
- [1] Linguistik: deklinierbares Wort, das im Satz die Stelle eines Substantivs einnimmt oder es näher bestimmt; Pronomen, Fürwort
Abkürzungen:
- [1] zájm.
Herkunft:
- Zusammensetzung aus dem Präfix zá- (vertretend) und dem Substantiv jméno
Synonyme:
- [1] pronomen
Oberbegriffe:
- [1] slovní druh
Beispiele:
- [1] Zájmena jsou slova ohebná, která ve větě zastupují podstatná jména či přídavná jména.
- Pronomen sind flektierbare Wörter, die im Satz die Stelle von Substantiven oder Adjektiven einnehmen.
Charakteristische Wortkombinationen:
- [1] neurčité, osobní, přivlastňovací, ukazovací (vymezovací), vztažné, zvratné, tázací zájmeno — Indefinitpronomen, Personalpronomen, Possessivpronomen, Demonstrativpronomen, Relativpronomen, Reflexivpronomen, Interrogativpronomen
Wortfamilie:
Übersetzungen
[Bearbeiten]- [1] Tschechischer Wikipedia-Artikel „zájmeno“
- [1] Internetová jazyková příručka – Ústav pro jazyk český AV ČR: „zájmeno“
- [1] Bohuslav Havránek (Herausgeber): Slovník spisovného jazyka českého. Prag 1960–1971 : „zájmeno“
- [1] Oldřich Hujer et al. (Herausgeber): Příruční slovník jazyka českého. Prag 1935–1957 : „zájmeno“