ridere
Skočit na navigaci
Skočit na vyhledávání
latina
[editovat]sloveso
[editovat]- 2. konjugace (e-kmeny)
- tranzitivní
časování
[editovat]Čas | Osoba | Aktivum | Pasivum |
---|---|---|---|
Infinitiv | – | rīdēre | rīdērī |
Prézens sg. | 1. | rīdeō | rideor |
2. | rīdēs | rīdēris | |
3. | ridet | rīdētur | |
Prézens pl. | 1. | rīdēmus | rīdēmur |
2. | rīdētis | rīdēminī | |
3. | rident | ridentur | |
Imperativ sg. | 2. | rīdē! | – |
Imperativ pl.. | 2. | rīdēte! | – |
Imperfektum sg. | 1. | rīdēbam | rīdēbar |
2. | rīdēbās | rīdēbāris | |
3. | rīdēbat | rīdēbātur | |
Imperfektum pl. | 1. | rīdēbāmus | rīdēbāmur |
2. | rīdēbátis | rīdēbāminī | |
3. | rīdēbant | rīdēbantur | |
Futurum sg. (první) | 1. | rīdēbō | rīdēbor |
2. | rīdēbis | rīdēberis | |
3. | rīdēbit | rīdēbitur | |
Futurum pl. (první) | 1. | rīdēbimus | rīdēbimur |
2. | rīdēbitis | rīdēbiminī | |
3. | rīdēbunt | rīdēbuntur | |
Konjunktiv imperfekta sg. | 1. | rīdērem | rīdērer |
2. | rīdērēs | rīdērēris | |
3. | rīdēret | rīdērētur | |
Konjunktiv imperfekta pl. | 1. | rīdērēmus | rīdērēmur |
2. | rīdērētis | rīdērēminī | |
3. | rīdērent | rīdērentur | |
Konjunktiv prézenta sg. | 1. | rideam | ridear |
2. | rīdeās | rīdeāris | |
3. | rideat | rīdeātur | |
Konjunktiv prézenta pl. | 1. | rīdeāmus | rīdeāmur |
2. | rīdeātis | rīdeāminī | |
3. | rideant | rideantur |
význam
[editovat]- smát se, zasmát se
- (ridere aliquem (tedy akuzativ)) posmívat se, vysmívat se