teca
Català
[modifica]- Pronúncia(i): oriental /ˈtɛ.kə/, occidental /ˈte.ka/
- Rimes: -ɛka
- Etimologia: [1] Del verb encatar-se («menjar-se») o atacar-se («atipar-se»), amb influència de entecar («infectar»).
- Etimologia: [2] Del llatí thēca («capsa»), del grec antic θήκη (thḗkē).
- Etimologia: [3] Del castellà teca, del portuguès teca, del malaiàlam തേക്ക് (tēkkŭ). Doblet de tec via el francès.
Nom
[modifica]teca f. (plural teques)
- (col·loquial) menjar
- Material a tractar, coses a fer.
Variants
[modifica]Traduccions
[modifica]Nom
[modifica]teca f. (plural teques)
- (botànica) Part de l’antera que porta dos sacs pol·línics.
- Closca calcària que envolta el cos de molts protozous rizòpodes.
Traduccions
[modifica]Part d’una antena doble
Nom
[modifica]teca f. (plural teques)
Miscel·lània
[modifica]- Síl·labes: te·ca (2)
- Anagrama: acte
Vegeu també
[modifica]- Article corresponent a la
Viquipèdia
- Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB