mira
Català
[modifica]Nom
[modifica]mira f. (plural mires)
- Acció de dirigir la mirada a una cosa.
- (normalment en plural) Intencions.
- Peça d'un arma de foc que serveix per a afinar la punteria.
Traduccions
[modifica]acció de dirigir la mirada
Verb
[modifica]mira
- Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de mirar.
- Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb mirar.
Variants
[modifica]Miscel·lània
[modifica]Català antic
[modifica]Verb
[modifica]mira
- tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de mirar
- segona persona singular (tu) de l'imperatiu de mirar
Castellà
[modifica]Nom
[modifica]mira f. (plural miras)
Derivats
[modifica]Verb
[modifica]mira
- tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb mirar
- segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb mirar
Miscel·lània
[modifica]Vegeu també
[modifica]- Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre mira
Llatí
[modifica]- Pronúncia(i): /ˈmiː.raː/, /ˈmiː.ra/
Adjectiu
[modifica]mīrā
- ablatiu femení singular de mīrus
mīra
Categories:
- Substantius femenins en català
- Verbs en tercera persona del singular del present d'indicatiu en català
- Verbs en segona persona del singular de l'imperatiu en català
- Mots en català de 2 síl·labes
- Formes verbals en català antic
- Substantius femenins en castellà
- Formes verbals en castellà
- Mots en castellà de 2 síl·labes
- Formes d'adjectius en llatí