credo
Català
[modifica]- Pronúncia(i):
Oriental: central /ˈkɾɛ.ðu/, /ˈkɾɛ.ðo/ balear /ˈkɾɛ.ðo/, /ˈkɾɛ.ðu/ Occidental: /ˈkɾɛ.ðo/
Nom
[modifica]credo m. (plural credos)
- Oració cristiana que proclama la professió de fe.
- Part de la missa que proclama la professió de fe.
- Conjunt de les idees bàsiques que regulen l'actuació d'un col·lectiu.
Traduccions
[modifica]Miscel·lània
[modifica]- Síl·labes: cre·do (2)
- Anagrama: decor
Vegeu també
[modifica]- Article corresponent a la
Viquipèdia
- Obres de referència: DIEC, GDLC
- Diccionari de Dubtes del Català Oral
Italià
[modifica]Verb
[modifica]credo
Llatí
[modifica]- Pronúncia(i): /ˈkreː.doː/
- Etimologia: De la unió de dos termes protoindoeuropeus *ḱḗr («cor») i *dʰeh₁-(«situar, posar»).
Verb
[modifica]crēdō (1a present?), crēdis (2a present), crēdere (infinitiu), crēdidī (perfet), crēditum (supí)
- confiar, jo confio, creure
- prestar, jo presto
- Credere pecuniam sine foenore.
- Prestar diners sense interessos.
- creure, jo crec
- Credimus in Deum
- Creiem en Déu
Notes
[modifica]Es fa servir el cas datiu quan vol dir confiar en persones, però l'acusatiu acompanyat d'una preposició, amb coses o conceptes en què es creu.