afinar
Català
[modifica]- Pronúncia(i):
Oriental: /ə.fiˈna/ Occidental: nord-occidental /a.fiˈna/ valencià /a.fiˈnaɾ/, /a.fiˈna/
Verb
[modifica]afinar trans., pron. (pronominal afinar-se)
- Donar a una cosa la perfecció de què és capaç.
- Posar les balances al fi.
- Trempar els instruments dels músics.
- Purificar els metalls en el gresol.
- Cantar, sonar amb afinació.
- (eivissenc) adonar-se
Conjugació
[modifica]Primera conjugació regular, amb radical modificat sense desinència
Formes no personals | Notes | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
simples | compostes | ||||||
infinitiu | afinar | haver afinat | |||||
gerundi | afinant | havent afinat | |||||
participi | afinat, afinada, afinats, afinades | ||||||
Formes personals simples | |||||||
indicatiu | jo | tu | ell/ella/vostè | nosaltres | vosaltres/vós | ells/elles/vostès | |
present | afino | afines | afina | afinem | afineu | afinen | |
afine | val | ||||||
afini | sept | ||||||
afín | afinau | bal, alg | |||||
afinam | bal | ||||||
imperfet | afinava | afinaves | afinava | afinàvem | afinàveu | afinaven | |
passat simple | afiní | afinares | afinà | afinàrem | afinàreu | afinaren | |
futur | afinaré | afinaràs | afinarà | afinarem | afinareu | afinaran | |
condicional | afinaria | afinaries | afinaria | afinaríem | afinaríeu | afinarien | |
subjuntiu | jo | tu | ell/ella/vostè | nosaltres | vosaltres/vós | ells/elles/vostès | |
present | afini | afinis | afini | afinem | afineu | afinin | |
afine | afines | afine | afinen | occ, bal | |||
imperfet | afinés | afinessis | afinés | afinéssim | afinéssiu | afinessin | |
afinesses | afinéssem | afinésseu | afinessen | ||||
afinàs | afinassis | afinàs | afinàssim | afinàssiu | afinassin | bal | |
afinasses | afinàssem | afinàsseu | afinassen | val, bal (1) | |||
afinara | afinares | afinara | afinàrem | afinàreu | afinaren | val | |
imperatiu | – | tu | ell/ella/vostè | nosaltres | vosaltres/vós | ells/elles/vostès | |
present | – | afina | afini | afinem | afineu | afinin | |
– | afinau | bal, alg | |||||
– | afine | afinen | occ, bal | ||||
Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. |
Formes no normatives o col·loquials
indicatiu | jo | tu | ell/ella/vostè | nosaltres | vosaltres/vós | ells/elles/vostès | |
---|---|---|---|---|---|---|---|
imperfet | afinàvom | afinavo | centr, n-occ | ||||
afinavi | sept | ||||||
afinaia | afinaies | afinaia | afinàiem | afinàieu | afinaien | n-occ | |
condicional | afinariva | afinarives | afinariva | afinarívem | afinaríveu | afinariven | alg |
subjuntiu | jo | tu | ell/ella/vostè | nosaltres | vosaltres/vós | ells/elles/vostès | |
present | afino | afinos | afino | afineguem | afinegueu | n-occ | |
imperfet | afinessi | afinessi | sept, alg | ||||
afinessa | centr, n-occ | ||||||
afineguessa | afineguesses | afinegués | afineguéssom | afineguéssou | afineguessen | n-occ |
Formes compostes i perifràstiques
indicatiu | jo | tu | ell/ella/vostè | nosaltres | vosaltres/vós | ells/elles/vostès | verb |
---|---|---|---|---|---|---|---|
perfet | he | has | ha | hem | heu | han | ... afinat |
havem | haveu | ||||||
passat perifràstic | vaig | vas | va | vam | vau | van | ... afinar |
vares | vàrem | vàreu | varen | ||||
plusquamperfet | havia | havies | havia | havíem | havíeu | havien | ... afinat |
passat anterior o perifràstic |
haguí | hagueres | hagué | haguérem | haguéreu | hagueren | ... afinat |
vaig haver | vas haver | va haver | vam haver | vau haver | van haver | ||
vares haver | vàrem haver | vàreu haver | varen haver | ||||
futur perfet | hauré | hauràs | haurà | haurem | haureu | hauran | ... afinat |
condicional perfet | hauria | hauries | hauria | hauríem | hauríeu | haurien | ... afinat |
haguera | hagueres | haguera | haguérem | haguéreu | hagueren | ||
subjuntiu | jo | tu | ell/ella/vostè | nosaltres | vosaltres/vós | ells/elles/vostès | verb |
passat perifràstic | vagi | vagis | vagi | vàgim | vàgiu | vagin | ... afinar |
vaja | vages | vaja | vàgem | vàgeu | vagen | ||
perfet | hagi | hagis | hagi | hàgim | hàgiu | hagin | ... afinat |
haja | hages | haja | hàgem | hàgeu | hagen | ||
plusquamperfet | hagués | haguessis | hagués | haguéssim | haguéssiu | haguessin | ... afinat |
haguesses | haguéssem | haguésseu | haguessen | ||||
haguera | hagueres | haguera | haguérem | haguéreu | hagueren | ||
passat anterior perifràstic |
vagi haver | vagis haver | vagi haver | vàgim haver | vàgiu haver | vagin haver | ... afinat |
vaja haver | vages haver | vaja haver | vàgem haver | vàgeu haver | vagen haver |
Paradigmes de flexió: afino, afina, afinem
Derivats
[modifica]Sinònims
[modifica]Traduccions
[modifica]Donar a una cosa la perfecció de què és capaç
Posar les balances al fi
Trempar els instruments dels músics
Purificar els metalls en el gresol
Cantar, sonar amb afinació
Miscel·lània
[modifica]Vegeu també
[modifica]- Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
- Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
- Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: afinar
Castellà
[modifica]- Pronúncia(i):
- Peninsular: /a.fiˈnaɾ/
- Americà: alt /a.f(i)ˈnaɾ/, baix /a.fiˈnaɾ/
Verb
[modifica]afinar (present afino, passat afiné, futur afinaré)
Miscel·lània
[modifica]- Síl·labes: a·fi·nar (3)