Nahcolita
![]() | |
---|---|
![]() Cristalls de nahcolita | |
Fórmula química | NaHCO₃ |
Localitat tipus | Vesuvi, Província de Nàpols, Campània, Itàlia |
Classificació | |
Categoria | carbonats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 5.AA.15 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 5.AA.15 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | Vb/A.01 ![]() |
Dana | 13.1.1.1 |
Heys | 11.1.3 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 7,47Å; b = 9,68Å; c = 3,48Å; β = 93,38° |
Grup puntual | 2/m - prismàtica |
Color | incolor, blanc, grisenc |
Macles | molt comunes |
Exfoliació | perfecta en {101} i {111} bona en {100} |
Fractura | concoidal |
Duresa | 2,5 |
Lluïssor | vítria, resinosa |
Color de la ratlla | blanc |
Diafanitat | transparent |
Densitat | 2,21 g/cm³ (mesurada); 2,16 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,377 nβ = 1,503 nγ = 1,583 |
Birefringència | δ = 0,206 |
Dispersió òptica | r < v feble |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1928 |
Símbol | Nah ![]() |
Referències | [1] |
La nahcolita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom de la seva composició: sodi (na-), hidrogen (-h-), carbonat (-co-) i la terminació -lita.
Característiques
[modifica]La nahcolita és un carbonat de fórmula química NaHCO₃. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els seus cristalls són típicament allargats al llarg de [001], d'aproximadament 1 centímetre, amb grans {110}, {010}, {101} i petits {120}, {101} i {111}. També es troba com a masses fibroses, orientades perpendicularment als plans d'estratificació; en agregats porosos friables.[2] La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nahcolita pertany a «05.AA - Carbonats alcalins, sense anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: zabuyelita, natrita, gregoryita, kalicinita, teschemacherita i wegscheiderita.
Formació i jaciments
[modifica]És un precipitat de les aigües termals. Es troba com eflorescències al voltant dels llacs salins i en salmorres. Es forma en una etapa tardana en massissos alcalins diferenciats, o com un sòlid en inclusions líquides en alguns altres minerals. Sol trobar-se associada a altres minerals com: trona, termonatrita, thenardita, halita, gaylussita, burkeïta, northupita i borax.[2] Va ser descoberta l'any 1928 al Vesuvi, a la província de Nàpols (Campània, Itàlia), en un túnel de lava associada a thenardita i a halita.