Muhàmmad (nom)
Tipus | prenom masculí ![]() |
---|---|
Llengua | àrab i anglès ![]() |
Epònim | Mahoma ![]() |
Nom en la llengua original | محمد, Mohammed i Maxamed ![]() |
Variants / En altres llengües | Maometto, Mahometus, Muhammad, Mohamed, Mohammad, Muhamed, M'hamed, Mohamad, Mehmed, M'hammed, Mambet (en) ![]() ![]() ![]() |
Cognom idèntic | Mohammed i Muhammed ![]() |
Pàgines que comencen per «Muhàmmad» Persones amb aquest nom (Wikidata) |
Muhàmmad és un nom masculí àrab (àrab: محمد, Muḥammad) que literalment significa ‘molt lloat’, ‘molt lloable’.[1] Si bé Muhàmmad és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic,[2] també se'l pot trobar transcrit, sobretot per influència de la pronunciació dialectal o en altres llengües, Mohammad (sobretot a l'Iran, Afganistan i Pakistan), Muhammad, Muhammed, Mohamed, Mohammed, Mohamad, Muhamed, Mahammad…[3] Com a nom del darrer profeta de l'islam és un nom molt usual entre els musulmans d'arreu del món, arabòfons o no; aquests darrers l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua: albanès: Muhamet; àzeri: Məhəmməd; bosnià: Mehmed; amazic cabil: Muḥemmed; català medieval: Maoma, Mahomet, Mafomet; ful: Muhammadu; indonesi: Muhammad; karakalpak: Muxammed; kazakh: Мұхаммед; kurd: Mihemed; serbi: Мѐхмед; croat: Mehmed; somali: Maxamed; soninke i altres llengües de l'Àfrica occidental: Mamadu o Mamadou; sorani: محەمەد; tàtar: Мөхәммәт; turc: Mehmet; turc otomà: محمد, Meḥmed; uzbek: Muhammad.
Muhàmmad/Mahoma
[modifica]Únicament com a nom del darrer profeta de l'islam, existeixen formes pròpies en molts idiomes europeus. En català, aquesta forma és Mahoma, compartida també per altres llengües com l'aragonès, l'asturlleonès, el castellà, l'eusquera o el gallec. Altres formes en altres idiomes són: Mahomet, en francès; Μωάμεθ, Moameth, en grec; Maometto, en italià; Mahometus, en llatí; Maomet, en occità; Maomé, en portuguès. Totes aquestes formes, tanmateix, solament es poden usar per a referir-se a aquest personatge històric.
Referències
[modifica]- ↑ Etimològicament es tracta del participi passiu (ism maful) del verb hàmmada (حمد, ḥammada), ‘lloar molt’, cf. Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «حمد». ISBN 978-84-412-1546-7.
- ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
- ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.