Hezbol·là
حزب الله ![]() | |
Tipus | partit polític, organització armada, organització terrorista i actor no estatal ![]() |
---|---|
Anomenat en referència a | Ḥizb Allāh (en) ![]() ![]() |
Seu | Beirut ![]() |
Data de lleva | 1982 |
Fundació | dècada del 1980 ![]() |
Fundador | Mohammad Hussein Fadlallah, Ali Akbar Mohtashamipur i Imad Mughniyah ![]() |
País | Líban ![]() |
Branca | Guerrilla |
Unitats subordinades | Hezbollah social services (en) ![]() ![]() ![]() ![]() |
Ideologia | islamisme polític, antisionisme, antiimperialisme, nacionalisme àrab, khomeinisme, antisemitisme, sentiment antioccidental i panislamisme ![]() |
Quarter general | Beirut ![]() |
Comandants | |
Comandant | Hassan Nasral·là |
Guerres i batalles | |
Guerra civil libanesa Conflicte araboisraelià Guerra del Líban de 1982 Guerra del Líban de 2006 Guerra de l'Iraq Guerra civil siriana Intervenció militar contra l'Estat Islàmic de l'Iraq i el Llevant | |
Cultura militar | |
Bandera | bandera de Hesbol·là ![]() |
Lloc web | www.moqawama.org |
Hezbol·là[1] (àrab: حزب الله, Ḥizb Allāh, literalment ‘Partit de Déu’), transcrit també com a Hizbul·là, Hesbol·là o amb altres variants, és un partit polític islamista xiïta libanès amb un braç civil i un braç armat. Va ser fundat l'any 1982 per a combatre l'ocupació israeliana del sud del Líban.[2] En el Líban, és un partit polític reconegut legalment que fins i tot ha arribat a formar part del govern i del parlament. Tanmateix, degut als seus atacs contra civils a Israel i el seu suport ideològic a altres organitzacions com Hamàs i Gihad Islàmic, és considerat pels Estats Units i per altres països occidentals com una organització terrorista. Altres països el consideren un moviment de resistència,[3] organització política,[4] o es mantenen neutrals.[5]
Aquesta organització és, juntament amb Amal, la principal expressió política de la comunitat xiïta libanesa, el grup religiós més important del país.
Compta, l'any 2022, amb 13 diputats al parlament libanès. Amb els seus aliats conforma un bloc majoritari de 70 dels 128 membres del parlament. Ha alternat l'oposició i la participació en el govern del Líban, amb poder efectiu de decisió o veto degut al sistema de govern del país.
Paral·lelament té una estructura militar amb desenes de milers de combatents, que ha estat activa en diferents conflictes bèl·lics.
Fundació i evolució
[modifica]Hezbol·là va sorgir al sud del Líban durant l'etapa de consolidació de milícies xiïtes com a rival de l'antic moviment Amal. Hezbol·là va tenir un paper en la guerra civil libanesa, oposant-se a les forces nord-americanes el 1982–83 i oposant-se a Amal i Síria durant la Guerra dels Camps de 1985–88. No obstant això, l'objectiu principal d'Hezbol·là va ser acabar amb l'ocupació israeliana del sud del Líban. Després de la invasió d'Israel el 1982 i el setge de Beirut, Amal inicià la lluita de guerrilles al Sud del país, Hezbol·là s'hi sumaria des de la seva fundació, caracteritzant-se per un ús de tota mena de tàctiques, des d'accions de guerrilla, atacs amb explosius, atacs suïcides (sobretot els primers anys) fins a llençament de coets cada vegada més sofisticats i drons.[6]
A la dècada de 1990, Hezbol·là va passar d'un grup revolucionari a un de polític, en un procés que s'ha descrit com la libanització d'Hezbol·là. A diferència de la seva posició revolucionària intransigent a la dècada de 1980, Hezbol·là va transmetre una posició contemporitzadora cap a l'estat libanès, dins el qual començà a participar mantenint el seu propi entramat d'estructures socials, econòmiques, comunicatives i militars.[7] També a partir dels anys 1990 canvià la seva relació amb Síria, que en acostar-se a l'Iran esdevindria el seu aliat i li permeté mantenir la seva infrastructura militar mentre controlava el Líban.
Fundat amb el suport de l'Iran, Hezbol·là segueix la ideologia islamista xiïta que preconitzà l'aiatol·là Khomeini, líder de la Revolució Islàmica iraniana. L'objectiu de Hezbol·là és la implantació d'un estat islàmic en el Líban, si bé admeten que podria implantar-se únicament amb el consens de la població libanesa.
A més del seu braç armat, el moviment té una infraestructura civil que proveeix la població de serveis socials, sanitaris i educatius. La seva campanya de reconstrucció Jihad al-Bina ha realitzat diversos projectes de desenvolupament econòmic i d'infraestructures a les àrees del Líban amb població majoritària xiïta. El suport que rep Hezbol·là entre la població xiïta s'expressa amb els tretze diputats que té l'organització en el parlament del Líban (2022), formant amb els seus aliats un bloc majoritari de 70 dels 128 membres del parlament. Ha format part del govern de coalició.
Hezbol·là té un suport explícit per part de Síria, i conseqüentment es manifestà contra l'evacuació de les tropes sirianes després de l'anomenada Revolució del Cedre. Pel que fa a Israel, l'organització no reconeix la seva legitimitat, dona suport a la resistència palestina i la seva retòrica apunta cap a la destrucció d'aquest estat.[8]
El Secretari General de Hezbol·là és el sàyyid Hassan Nasral·là.[9]
Les àrees del Líban amb més suport són les de majoria xiita, a tot el sud, a Beirut i els seus voltants, i al nord de la vall de Beqaa i la regió de Hirmil.
Ocupació Israeliana del Sud del Líban
[modifica]Hezbol·là fou la principal força combatent en la resistència libanesa contra l'ocupació il·legal israeliana del sud del Liban, al costat de forces com Amal, les forces del Front Nacional de Resistencia Libanès com el Partit Comunista del Líban i faccions palestines com el FPAP-GC. La guerra per expulsar els ocupants i l'Exèrcit del Sud del Líban. El conflicte suposà al voltant de 3.000 victimes mortals, una tercera part membres de Hezbol·là i les forces de la resistència libanesa, una tercera part ocupants israelians i els seus aliats de l'Exèrcit del sud del Líban, i una tercera part població civil. Al llarg del conflicte, i malgrat la superioritat militar ocupant, Hezbol·là cresqué i reforçà la seva presència, organització i capacitat militar, passant de la guerra de guerrilles a cada vegada majors operacions. Finalment el conflicte acabaria amb la derrota i la retirada de les tropes israelianes ocupants del Líban el juny de 2000. Sense el suport israelià l'Exèrcit del sud del Líban, sense base popular, va col·lapsar ràpidament. Hezbol·là va saber capitalitzar políticament la victòria contra Israel i reforçà el seu suport popular i paper polític al Líban.
Atemptats
[modifica]Hezbol·là ha estat involucrat en diversos casos de conflicte armat amb Israel. Entre 1982 i 1986, hi va haver 36 atacs suïcides al Líban dirigits contra les forces nord-americanes, franceses i israelianes causant 659 víctimes mortals.[10] Hezbollah nega la seva implicació en alguns d'aquests atacs, tot i que se l'acusa d'estar implicat o vinculat a alguns o tots aquests atacs.[11] Des de 1990, els actes i intents terroristes dels quals s'ha culpat Hezbol·là inclouen els bombardeigs i atacs contra civils i diplomàtics com l'Atemptat a l'ambaixada israeliana de Buenos Aires de 1992[12] o l'Atemptat a l'AMIA.[13]
Guerra de 2006
[modifica]En l'any 2006, dos soldats de les Forces Armades Israelianes desplegades en els Alts del Golan (zona fronterera entre Israel, Palestina, el Líban, Jordània i Síria) foren raptats en un atac per efectius de Hezbol·là. Aquest fet desencadenà la major ofensiva de l'Exèrcit d'Israel des de l'operació "Pau de Galilea" de l'any 1982 amb la intenció de destruir Hezbol·là. El conflicte durà 34 dies, en els quals Israel tornà a envair territori libanès de forma il·legal i contra totes les lleis internacionals. L'ofensiva fou un fracàs, i magrat el fort despelgament, la superioritat militar amb avions, vehicles blindats, vaixells de guerra i intensos bombardejos, incluides ciutats i zones civils, no aconseguí colpejar significativament la resistència libanesa, que fou capaç de mantenir el llançament de coets contra territori israelià de forma sostinguda mentre lliurava una guerra de guerriles contra les tropes desplegades al Líban.[14] Posteriorment Israel reconegué haver subestimat la capacitat militar d'Hezbol·là, que havia dedicat anys des de la retirada dels ocupants del sud del Líban, a construir una infrastructura militar molt més forta.[15]
El conflicte acabà amb un acord internacional i treva, i la retirada completa de l'exèrcit israelià de tot el territori libanès amb desplegament de 13.000 soldats de forces d'intreposició de l'ONU (UNIFIL). L'acord ha patit vulneracions per part tant d'Israel, amb incursions aèries i atacs, com per part de Hezbol·là segons l'UNIFIL.[16]
Guerra de Síria
[modifica]En el dia 25 de maig de l'any 2013, el partit Hezbol·là va escenificar el seu suport cap al president Baixar al-Àssad i va assegurar que les seves forces continuaran combatent en la Guerra civil siriana fins a la victòria final sobre els rebels i grups gihadistes sirians.[17] Tingué una participació destacada en alguns episodis de la guerra ,especialment en àrees properes al Líban, com la batalla de Al Qusayr, el 2013, però també en altres escenaris com la batalla d'Alep.
Guerra entre Israel i Gaza de 2023
[modifica]Els dies 8 i 9 d'octubre de 2023, hi va haver foc creuat entre Hezbol·là i les forces israelianes després que els militants d'Hezbol·là disparassin míssils contra Israel des del Líban i Israel respongués amb atacs aeris al Líban.[18] Hezbol·là ha ofert suport simbòlic a Hamàs amb alguns bombardejos i atacs amb coets. No obstant això, la major part d'això ha tingut lloc a les Granges de Shebaa, una petita parcel·la de terra en disputa que ha experimentat un conflicte de baix nivell des de l'any 2000.[19] S'han registrat més de 4.400 incidents violents entre Hezbol·là i Israel des de l'inici de la guerra,[20] i aproximadament 100.000 israelians han estat evacuats del nord d'Israel des de l'inici del conflicte.[21]
El 31 de març de 2024, el comandant Ismail Al Zin, responsable la unitat de míssils antitancs del cos d'elit Radwan de Hezbol·là responsable de nombrosos atacs contra Israel va morir en un atac amb dron al Líban,[22] i el 14 de maig, Hussein Ibrahim Makki, comandant superior de la unitat del Front Sud que havia comandat la divisió costanera de Hezbol·là.[23] Taleb Abdullah, comandant d'una de les tres divisions de Hezbol·là al sud del Líban va morir en un atac aeri el 12 de juny, suposa el càrrec més alt de la milícia proiraniana mort per part d'Israel des de l'inici de les hostilitats en octubre de 2023.[24] El comandant Muhammad Nimah Nasser va morir en un atac aeri el 3 de juliol.[25] El 27 de juliol, un coet llençat des del sud del Líban va matar dotze joves drusos a un camp de futbol a Majdal Shams, als Alts del Golan, en l'atac més mortífer al nord d'Israel des de l'inici de la guerra, provocant bombardeigs de la força aèria israeliana en resposta,[26] i en resposta, un atac aeri israelià va matar a Beirut Fuad Shukr, el cap militar de major rang de Hezbol·là i assessor del líder Hassan Nasral·là.
El juliol de 2024, una operació liderada per la Guàrdia Civil i la policia alemanya va desarticular a Barcelona i Badalona una de les estructures logístiques de construcció de munició rondadora de Hezbol·là a Europa, capaços de transportar càrregues explosives de diversos quilos i per la seva mida petita i el seu perfil de vol baix són més difícils de detectar i, per tant, de neutralitzar, i es creu que la xarxa va produir més d'un miler d'unitats, i en molts dels drons usats en la guerra entre Israel i Gaza s'han trobat peces com les adquirides per l'estructura desarticulada.[27]
Força militar
[modifica]Hezbol·là no revela la seva força armada. L'agència de codi obert d'intel·ligència militar Janes va avaluar que Hezbollah tenia més de 25.000 combatents a temps complet i potser entre 20.000 i 30.000 reservistes. Segons l'agència de notícies iraniana Fars, Hezbol·là té fins a 65.000 combatents. Sovint es descriu com més poderós militarment que l'exèrcit libanès. El Diari israelià Haaretz qualifica la seva força d'"exèrcit de mida mitjana", passant de 20.000 combatents el 2006 a 45.000 el 2016.[6]
El comandant israelià Gui Zur va anomenar Hezbol·là "amb diferència, el grup guerriller més gran del món".
Disposa de desenes de milers de coets de curt abast, milers de mitjà abast i centenars de llarg abast (fins a 400km).[28][6] Segons l'exèrcit israelià, Hezbol·là en l'actualitat pot llançar fins a 1.500 coets al dia, en comparació amb els 200 de la guerra del 2006. També disposa de milers de coets antitanc ATGM, RPG, una quantitat indeterminada de sistemes antiaeris portatils o muntats en vehicles,[29] peces d'artilleria, dotzenes de tancs T-55, T-62 i T-72 i centenars de vehicles blindats, dels quals hauria rebut gran quantitat des de l'inici de la guerra a Síria per la seva aliança amb el govern d'aquest país.[30] En els darrers anys, hauria obtingut també drons i vehicles aeris no tripulats.[31][32]
El juliol de 2024, una operació liderada per la Guàrdia Civil i la policia alemanya va desarticular a Barcelona i Badalona una de les estructures logístiques de construcció de munició rondadora de Hezbol·là a Europa, capaços de transportar càrregues explosives de diversos quilos i per la seva mida petita i el seu perfil de vol baix són més difícils de detectar i, per tant, de neutralitzar, i es creu que la xarxa va produir més d'un miler d'unitats, i en molts dels drons usats en la guerra entre Israel i Gaza de 2023 s'han trobat peces com les adquirides per l'estructura desarticulada.[33]
Suport
[modifica]Una part important de libanesos han expressat el seu suport a la lluita d'Hezbol·là contra les diferents agressions i atacs israelianes al Líban. Segons una enquesta publicada pel "Centre d'Investigació i Informació de Beirut" el 26 de juliol durant la Guerra del Líban de 2006, el 87% dels libanesos donen suport als "atacs de represàlia de Hezbol·là al nord d'Israel", un augment de 29 punts percentuals respecte a una similar enquesta anterior realitzada al febrer. Més sorprenent, però, va ser el nivell de suport a la resistència de Hezbol·là per part de comunitats no xiïtes. El vuitanta per cent dels cristians enquestats van donar suport, juntament amb el 80 per cent dels drusos i el 89 per cent dels sunnites.[34] El seu paper en conflictes externs com a Síria, en canvi, ha estat menys popular.
Referències
[modifica]- ↑ «Hezbol·là - Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 19 octubre 2023].
- ↑ «La invasión israelí de 1982, el Hezbollah y una situación que se reedita» (en castellà). Clarin, 13-07-2006. [Consulta: 25 setembre 2021].
- ↑ «lgeria's Hezbollah stance 'reflects view on resistance, not terrorism'».
- ↑ «Russia says Hezbollah, Hamas not terror groups» (en anglès). Times of Israel.
- ↑ «"China's Ambassador in Lebanon: Hezbollah Arms a Trade Matter".» (en anglès). Al-Akhbar.. Arxivat de l'original el 2017-01-30. [Consulta: 4 març 2022].
- ↑ 6,0 6,1 6,2 «Hezbollah. From terror group to army» (en anglès). Haartez, 12-07-2016.
- ↑ Ranstorp, Magnus «"The strategy and tactics of Hizballah's current Lebanonization process".». Mediterranean Politics. 3 (1): 103–34. doi:10.1080/13629399808414643., Estiu 1998, pàg. 103-34.
- ↑ Pelletiere, Stephen C. Hamas and Hizbollah: The Radical Challenge to Israel in the Occupied Territories (en anglès). Diane Publishing, p. Summary. ISBN 1428914854.
- ↑ «Profile: Sayed Hassan Nasrallah» (en anglès). Al Jazeera.
- ↑ Pape, Robert. «Suicide Terrorist Campaigns, 1980–2003». A: Dying to win: the strategic logic of suicide terrorism. Nova York: Random House, 2005, p. Appendix 1. (p. 253 of Australian paperback edition). ISBN 978-1-4000-6317-8.
- ↑ Error: hi ha títol o url però calen tots dos paràmetres.«».
- ↑ «Treasury Designates Hizballah Operatives and Financial Facilitators in South America and Lebanon». U.S. Department of the Treasury. Office of Foreign Assets Control, 12-09-2023. [Consulta: 14 setembre 2023].
- ↑ Levitt, Matthew. _The Global Footprint of Lebanon's Party of God (en anglès). Georgetown University Press, 2013, p. 102.
- ↑ Gabrielsen, Iver «"The evolution of Hezbollah's strategy and military performance, 1982–2006,"». Small Wars & Insurgencies, 25:2, 257–283, DOI: 10.1080/09592318.2014.903636M, 2014, pàg. 257–283.
- ↑ Blanford, Nicholas. «Hezbollah and the Next War with Israel». Speech, Middle East Institute., 24-05-2010.
- ↑ «Monitoring cessation of hostilities and helping ensure humanitarian access to civilian population» (en anglès). UNITED NATIONS INTERIM FORCE IN LEBANON.
- ↑ «El líder de Hezbollah escenifica el seu suport a Al-Assad i promet la victòria sobre els rebels sirians». TV3, 25-05-2013. [Consulta: 25 maig 2013].
- ↑ «Israel, Hezbollah exchange artillery, rocket fire» (en anglès). Reuters, 08-10-2023.
- ↑ «Hamas has failed to rally the Middle East to its cause». The Economist. ISSN: 0013-0613.
- ↑ Seth G. Jones, Daniel Byman, Alexander Palmer, i Riley McCabe. «The Coming Conflict with Hezbollah» (en anglès). Center for Strategic & International Studies, 21-03-2024. [Consulta: 14 abril 2024].
- ↑ Estelle Shirbon. «Dangerous stasis on Israel's northern border leaves evacuees in limbo» (en anglès). Reuters, 12-01-2024. [Consulta: 14 abril 2024].
- ↑ «Israeli military says it killed a 'significant' Hezbollah commander in airstrike» (en anglès). Reuters, 31-03-2024. [Consulta: 1r abril 2024].
- ↑ Fabian, Emmanuel. «Top Hezbollah field commander killed in IDF drone strike in south Lebanon». The Times of Israel, 15-05-2024. [Consulta: 15 maig 2024].
- ↑ «Israel confirma muerte del líder de Hezbolá Taleb Abdullah» (en castellà). El Nacional, 12-06-2024. [Consulta: 16 juny 2024].
- ↑ «Senior Hezbollah commander killed in Israeli strike» (en anglès). al Jazeera, 03-07-2024. [Consulta: 3 juliol 2024].
- ↑ Ruth Michaelson, Quique Kierszenbaum, Andrew Roth. «Israel announces strikes on Hezbollah in Lebanon after rocket attack kills 12 in Golan Heights» (en anglès). The Guardian, 28-07-2024. [Consulta: 28 juliol 2024].
- ↑ «Els detinguts per jihadisme a Catalunya haurien construït més de mil drons per a Hezbollah». Ara, 18-07-2024. [Consulta: 20 juliol 2024].
- ↑ «Hezbollah's rocket force» (en anglès). BBC, 18-07-2006.
- ↑ Saab, Bilal Y.; Blanford,, Nicholas «"Analysis Paper Number 24, August 2011. The Next War: How Another Conflict Between Hizballah and Israel Could Look and How Both Sides are Preparing For It" .». The Saban Center for Middle East Policy at Brookings., Agost 2011.
- ↑ «Hezbollah getting armored in Syria» (en anglès), 13-11-2016.
- ↑ «Hezbollah has fleet of 200 Iranian-made UAVs» (en anglès). Ynet News, 25-11-2013.
- ↑ «Hezbollah’s Drone Program Sets Precedents for Non-State Actors» (en anglès). https://jamestown.org/, 10-11-2017.
- ↑ «Els detinguts per jihadisme a Catalunya haurien construït més de mil drons per a Hezbollah». Ara, 18-07-2024. [Consulta: 20 juliol 2024].
- ↑ «"Poll finds support for Hizbullah's retaliation".» (en anglès). Beirut Center for Research and Information, 29-07-2006. Arxivat de l'original el 2006-08-30. [Consulta: 4 març 2022].