Charbinas
Charbinas 哈尔滨 | |
---|---|
![]() | |
Laiko juosta: (UTC 8) | |
Valstybė | ![]() |
Provincija | Heilongdziangas |
Prefektūra | Charbinas |
Gyventojų | 4 754 753 |
Plotas | 7 086 km² |
Tankumas | 671 žm./km² |
Altitudė | 150 m |
![]() |
Charbinas |
Charbinas (pinyin: Hārbīn) – miestas šiaurės rytų Kinijoje, Heilongdziango provincijos sostinė. 3,23 mln. gyventojų (2005), kartu su priemiesčiais – 9,5 mln. Išsidėstęs prie Songhua upės, didelis uostas ir geležinkelio mazgas, pagrindinis regiono verslo, pramonės ir transporto centras. Pramonė: elektros, įrengimų, chemijos, maisto, cemento.
Istorija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Miestą kaip geležinkelio centrą 1898 m. įkūrė rusai, tiesdami Transmandžiūrijos geležinkelį. Senesniuose Harbino rajonuose iki šiol galima surasti rusiškos architektūros pavyzdžių. Valdant japonams 1932–1945 m. vadinosi Pinkiang. Po 1949 m. tapo įvairios pramonės centru.
Išeiviai iš Lietuvos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Išeiviai iš Lietuvos į Charbiną kėlėsi pradedant XIX a. antra puse, tarp jų buvo lietuviai, litvakai, karaimai. 1909–1914 m. veiklą vykdė lietuvių draugija „Aušra“, 1918–1923 m. įsteigtas Lietuvių komitetas, o 1923 m. įkurtas lietuvių konsulatas. Nuo 1935 m. suburta Vlado Mažono vadovaujama lietuvių bendruomenė. Manoma, kad 1938 m. Charbine galėjo gyventi apie 1000 asmenų, kilusių iš Lietuvos.[1]
Kultūra
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Mieste nuo 1985 m. rengiamas kasmetinis Charbino tarptautinis ledo ir sniego skulptūrų festivalis.
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Bukelevičiūtė, D. Kinija, Tolimieji Rytai ir lietuvių palikimas, Lietuvos istorijos studijos, 2016, 38