kiintymys
Ulkoasu
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]kiintymys (39)
- voimakas henkisen läheisyyden tunne jotakin kohtaan
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈkiːnt̪ymys/
- tavutus: kiin‧ty‧mys
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | kiintymys | kiintymykset |
genetiivi | kiintymyksen | kiintymysten kiintymyksien |
partitiivi | kiintymystä | kiintymyksiä |
akkusatiivi | kiintymys; kiintymyksen |
kiintymykset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | kiintymyksessä | kiintymyksissä |
elatiivi | kiintymyksestä | kiintymyksistä |
illatiivi | kiintymykseen | kiintymyksiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | kiintymyksellä | kiintymyksillä |
ablatiivi | kiintymykseltä | kiintymyksiltä |
allatiivi | kiintymykselle | kiintymyksille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | kiintymyksenä | kiintymyksinä |
translatiivi | kiintymykseksi | kiintymyksiksi |
abessiivi | kiintymyksettä | kiintymyksittä |
instruktiivi | – | kiintymyksin |
komitatiivi | – | kiintymyksine- omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | kiintymykse- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
kiintymys- |
Etymologia
[muokkaa]Käännökset
[muokkaa]1. läheisyyden tunne jotakin kohtaan
|
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- kiintymys Kielitoimiston sanakirjassa